22-ц/804/583/20 
                                                                                263/17602/19 
                                               
Єдиний унікальний номер 263/17602/19
                                                                        Номер провадження 22-ц/804/583/20
Головуючий у 1-й інстанції Хараджа Н.В.
Доповідач Биліна Т.І.

ПОСТАНОВА
І м е н е м    У к р а ї н и

22 січня 2020 року  Донецький апеляційний суд  у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
                                головуючої Биліни Т.І.,
                                суддів Лопатіної М.Ю., Мироненко І.П. 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 грудня 2019 рокуу цивільній справі за клопотанням ОСОБА_2 , боржник МухасВладімірос син Константіноса про надання дозволу на виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню, -
                                                            в с т а н о в и в :
28 листопада 2019 року ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, разом з клопотанням подав заяву про забезпечення позову. 
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 02 грудня 2019 рокуклопотання ОСОБА_2 залишено без розгляду та повернуто заявнику разом із заявою  про забезпечення позову. 
Не погодившись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати вказану ухвалу, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, щозаявником було подано до суду першої інстанції засвідчену в установленому порядку копію рішення іноземного суду. Офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили – що підтверджується Свідоцтвом Апеляційного суду Західної Македонії. Документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи – що підтверджується тим, що апеляцію на рішення суду першої інстанції м. Козані Грецької Республіки подав сам боржник і на позачерговому публічному слуханні у залі засідань станом на 18 квітня 2018 року у присутності сторін або їхніх уповноважених адвокатів вирішено і оприлюднено рішення апеляційної інстанції. Документ, що визначає, в якій частині чи  з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше) не мається, оскільки рішення не виконано на даний час. А тому вважає хибним твердження судді першої інстанції про те, що ними не додано до клопотання відповідних документів. 
Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вище зазначене, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга непідлягає задоволенню, з наступних підстав.   
Відповідно до ч. 1 ст. 465 ЦПК України, клопотання про наданнядозволу на примусовевиконаннярішенняіноземного суду подається до суду безпосередньостягувачем (йогопредставником) абовідповідно до Міжнародного договору, згода на обов`язковістьякогонадана Верховною Радою України, іншою особою (їїпредставником) в порядку, встановленомустаттями 464-466 цього Кодексу для поданняклопотання про наданнядозволу на примусовевиконаннярішенняіноземного суду, з урахуваннямособливостей, визначенихцією главою.
Відповідно до ч. 3 ст.466 ЦПК України якщоміжнародними договорами, згода на обов`язковістьякихнадана Верховною Радою України, не визначеноперелікдокументів, щомаютьдодаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотаннядодаютьсятакідокументи:
1) засвідчена в установленому порядку копіярішенняіноземного суду, про примусовевиконанняякогоподаєтьсяклопотання;
2) офіційний документ про те, щорішенняіноземного суду набрало законноїсили (якщоце не зазначено в самому рішенні);
3) документ, якийзасвідчує, щосторона, стосовноякої постановлено рішенняіноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, буланалежним чином повідомлена про дату, час і місцерозглядусправи;
4) документ, щовизначає, в якійчастинічи з якого часу рішенняіноземного суду підлягаєвиконанню (якщовоновжевиконувалосяраніше);
5)документ, щопосвідчуєповноваженняпредставника (якщоклопотанняподаєтьсяпредставником);
6) засвідченийвідповідно до законодавства переклад переліченихдокументівукраїнськоюмовоюабомовою, передбаченоюміжнародними договорами України.
Постановляючи ухвалу про залишення клопотання без розгляду та повернення заявнику на підставі ч.4 ст.466 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не додано до клопотаннядокументи, передбачені ст. 53 Конвенції про правовудопомогу і правовівідносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 10.11.1994 та ч.3 ст. 466 ЦПК України. 
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини у справі «Delcourtv. Belgium» зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі – Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.
Як вбачається із матеріалів справи, до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду поданого до суду першої інстанції додано  рішення апеляційного суду Західної Македонії  від  07.02.2018 року №35/18.(а.с.54-59)
До Жовтневого районного суду міста Маріуполя заявник звернувся 28.11.2019 року, тобто майже через два роки після постановлення  рішення, проте жодного доказу чи виконувалося рішення заявник не надав.
З рішення  суду першої інстанції  м.Козані №415/2014 вбачається, що позивач стверджував, що відповідач   мав в своєму  розпорядженні нерухоме майно, яке намагався продати, про що свідчить оголошення  в Інтернеті. Тобто можливість виконання рішення в добровільному або примусовому порядку  не виключена.
Крім того з матеріалів справи  вбачається наявність  рішення апеляційного суду Західної Македонії  від  07.02.2018 року за №35/18,  а свідоцтво стосовно того, що жодної апеляції до суду не подано стосується рішення за № 35/2018(дата рішення не зазначена).
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням вимог процесуального закону, суддею не порушено порядок встановлений для його вирішення, тому ухвала підлягає залишенню без змін
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.
Повний текст постанови виготовлено 22 січня 2020 року.
Керуючись ст. ст.  374, 379,  382 ЦПК України, апеляційний суд, -
                                                          п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 - відхилити.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення суду.

Головуючий:                                                                Т.І. Биліна

Судді:                                                                            М.Ю. Лопатіна

        І.П. Мироненко