Ухвала
Іменем України
 
28січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 308/5864/18
 
провадження № 61-452ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Білоконь О. В.,
 
розглянув клопотання Закарпатської обласної ради та клопотання комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради про зупинення дії постанови Закарпатського апеляційного суду  від 12 грудня 2019 року за касаційною скаргою Закарпатської обласної ради та касаційною скаргою комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради на постанову Закарпатського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської обласної ради, комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради, начальника комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради Малик Юлії Леонідівни про визнання незаконним та скасування рішення сесії Закарпатської обласної ради та наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Закарпатської обласної ради, комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради (далі -                        КУ «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради), начальника комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради Малик Юлії Леонідівни про визнання незаконним та скасування рішення сесії Закарпатської обласної ради та наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.
 
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області                            від 24 травня 2019 року у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 відмовлено повністю.
 
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Ужгородського міськрайонного суду від 24 травня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення її позовних вимог.
 
Визнано незаконним та скасовано рішення сесії Закарпатської обласної                    ради від 22 січня 2018 року № 1091 «Про звільнення директора КП «Будинкоуправління адмінбудівель Закарпатської обласної ради».
 
Визнано незаконним та скасовано наказ начальника КУ «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради Малик Ю. Л. «Про звільнення ОСОБА_1 » № 12-к від 08 травня 2018 року.
 
Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника КУ «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради.
 
Стягнуто з КУ «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 09 травня 2018 року по 12 грудня                    2019 року в розмірі 655 430,49 грн.
 
Стягнуто з Закарпатської обласної ради на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 3 000,00 грн.
 
В решті позовних вимог відмовлено.
 
У січні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшли касаційна скарга КУ «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради та касаційна скарга Закарпатської обласної ради на постанову Закарпатського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Закарпатської обласної ради на постанову Закарпатського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року, витребувано із Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області цивільну справу                      № 308/5864/18.
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою КУ «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради на постанову Закарпатського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року.
 
Після відкриття касаційного провадження у справі до касаційного суду надійшли клопотання Закарпатської обласної ради та КУ «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради про зупинення дії постанови Закарпатського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року.
 
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення його виконання, підтверджені певними доказами. 
 
Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
Клопотання про зупинення дії постанови Закарпатського апеляційного суду                  від 12 грудня 2019 року заявники обґрунтовують тим, що на виконання вказаного судового рішення на адресу КУ «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної радинадійшло повідомлення від Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області про безспірне списання коштів з рахунку боржника у розмірі 655 430,49 грн, що призвело до блокування рахунків установи. Посилаючись на затверджені кошторис та план асигнувань на 2020 рік, вказують, що стягнення зазначеної суми призведе довиникнення заборгованості з оплати праці та неможливості виконання заявниками своїх функцій та повноважень. Стверджують, що у разі скасування судового рішення повернення сторін до первісного стану може бути неможливим, оскільки відповідно до частини другої статті 445 ЦПК України у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення.
 
Незважаючи на те, що в клопотаннях заявників міститься вимога про зупинення дії судового рішення, з метою недопущення надмірного формалізму, враховуючи конструкцію статті 436 ЦПК України, суд вважає за можливе задовольнити клопотання частково.
 
Наведені в клопотаннях заявників доводи дають підстави для висновку про необхідність відмови у зупиненні виконання постанови Закарпатського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць, оскільки згідно з пунктами 2, 4 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.
 
Керуючись статтею 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання Закарпатської обласної ради та клопотання комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради про зупинення дії постанови Закарпатського апеляційного суду                             від 12 грудня 2019 року задовольнити частково.
 
Відмовити у зупиненні виконання постанови Закарпатського апеляційного суду                             від 12 грудня 2019 року в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.
 
В іншій частині виконання зазначеного судового рішення зупинити до закінчення касаційного провадження.
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                              Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. М. Осіян
                                                                                                                   О. В. Білоконь