УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/17342/18
Провадження № 22-ц/4820/7/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 лютого 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Купельського А.В. (суддя-доповідач),
Спірідонової Т.В., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Журбіцький В.О. 

       з участю учасників справи: позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4 

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємста Міністерства оборони України «Українська дорожньо-транспортна компанія «Воєнконверс-43» на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 19 листопада 2018 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Міністерства оборони України «Українська дорожньо-транспортна компанія «Воєнконверс - 43» та ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,
в с т а н о в и в :
       У серпні 2018 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що 2 червня 2018 року був здійснений підпал транспортного засобу марки «Шкода Фабіа» державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , від якого зайнявся та згорів його транспортний засіб марки «Шкода Октавіа» державний номерний знак НОМЕР_2 . Вказані транспортні засоби знаходились на стоянці ДП Міністерства оборони України «Українська дорожньо-транспортна компанія «Воєнконверс - 43», з яким 1 квітня 2018 року був укладений договір, відповідно до якого останній повинен був забезпечити надання послуг та зберігання автотранспорту.
У зв`язку з цим, позивач просив суд стягнути в солідарному порядку з ДП Міністерства оборони України «Українська дорожньо-транспортна компанія «Воєнконверс-43» та ОСОБА_3 матеріальну шкоди в сумі 308064 грн. та моральну шкоду в розмірі 3000 грн.
       Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 19 листопада 2018 року позов задоволено частково.
       Стягнуто з ДП Міністерства оборони України «Українська дорожньо-транспортна компанія «Воєнконверс - 43» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 308064 грн., моральну шкоду в розмірі 2000 грн. та судовий збір в сумі 1174 грн. 67 коп.
Не погоджуючись з таким рішенням, ДП Міністерства оборони України «Українська дорожньо-транспортна компанія «Воєнконверс - 43» в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким у позові відмовити.
Вважає, що рішення є незаконним, необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права
Посилається на те, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не звернув уваги на пункт 25 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою КМУ № 1342 від 3 грудня 2009 року, згідно якого оператор не несе відповідальності за збереження транспортних засобів, розміщених на майданчиках для паркування. 
ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу. Вважає рішення законним та обґрунтованим. Вважає, що збереження автомобіля є обов`язком відповідача. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
ОСОБА_1 також подав відзив на апеляційну скаргу. Вважає рішення законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.
       Згідно статті 16 ЦК України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування  майнової  шкоди; відшкодування моральної шкоди.
       Відповідно до вимог ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов`язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому. 
       За втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах, згідно ст. 950 ЦК України.
Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 1 квітня 2018 року між ОСОБА_1 та ДП Міністерства оборон и України «Українська дорожньо-транспортна компанія «Воєнконверс - 43» укладено договір про надання послуг з паркування автотранспорту з державним номерним знаком НОМЕР_2 з терміном дії до 31 березня 2019 року (а. с. 12). 
       Пунктом 3.2. вказаного договору передбачено зобов`язання виконавця зберігати автотранспорт.
       2 червня 2018 року за адресою м. Хмельницький, вул. Гарнізонна, 16 ХМРУ ГУ ДСНС у Хмельницькій області складено акт про пожежу, яким зафіксовано пошкодження транспортних засобів марки «Шкода Фабіа» державний номерний знак НОМЕР_1 та марки «Шкода Октавіа» державний номерний знак НОМЕР_2 (а. с. 13).
       З висновку експерта Соломахи В.С. № 215/18 від 27 липня 2018 року вбачається заподіяння матеріального збитку власнику транспортного засобу марки «Шкода Октавіа» державний номерний знак НОМЕР_3 в результаті його пошкодження при пожежі на суму 308064 грн. 24 коп. (а. с. 26 звор.)
       Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 31 січня 2019 року у даній справі було призначено судову пожежно-технічну експертизу для з`ясування причин загоряння транспортного засобу марки «Шкода Фабіа», д/н НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 та транспортного засобу марки «Шкода Октавіа», д/н НОМЕР_4 , який належить на праві власності ОСОБА_1 .
Згідно висновку судового експерта Нетяги В.А. № 10.8-0008:19 від 24 грудня 2019 року причина загоряння транспортного засобу марки «Шкода Фабіа», д/н НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 є занесення сторонньою особою джерела запалювання в горюче середовище з використанням інтенсифікатора горіння (світлих нафтопродуктів).
Причина загоряння транспортного засобу марки «Шкода Октавіа», д/н НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 є передача тепла та полум`я від автомобіля «Шкода Фабіа» під час його горіння.
Позивач надав Висновок № 018/20 експертного автотоварознавчого дослідження залишкової вартості автомобіля після пожежі. Згідно даного висновку вартість працездатних та ліквідних складових автомобіля Skoda Octavia Combi 1.6 TDi Scout, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 , придатних для подальшої експлуатації з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу КТЗ (Ез) за мінусом вартості робіт по їх демонтажу та врахуванням коефіцієнту ліквідності, складає: 33810,37 грн. 
Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що ДП Міністерства оборони України «Українська дорожньо-транспортна компанія «Воєнконверс - 43» не вжило всіх заходів щодо зберігання транспортного засобу марки «Шкода Октавіа» державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 , а тому останньому заподіяно майнову та моральну шкоду.
       Однак, ні позивачем, ні його представником не надано суду доказів, які б вказували на вину ОСОБА_3 в пошкодженні транспортного засобу марки «Шкода Октавіа» державний номерний знак НОМЕР_2 в результаті пожежі.
З таким висновком апеляційний суд погоджується частково. 
Оскільки в засіданні Хмельницького апеляційного суду встановлено залишкову вартість пошкодженого автомобіля та позивач просить пошкоджений автомобіль залишити йому, тому рішення в цій частині слід змінити, зі стягненням з державного підприємства Міністерства оборони України «Українська дорожньо-транспортна компанія «Воєнконверс - 43» на користь ОСОБА_5 майнової шкоди в сумі 274253,63 грн., залишки автомобіля залишити позивачу.
Посилання апелянта, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не звернув уваги на пункт 25 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою КМУ № 1342 від 3 грудня 2009 року, згідно якого оператор не несе відповідальності за збереження транспортних засобів, розміщених на майданчиках для паркування, суперечить статуту підприємства, договору про надання послуг та чинному законодавству.
Пунктом 3.2. Договору про надання послуг з паркування автотранспорту, укладеному між ОСОБА_1 та Підприємством, передбачено зобов`язання виконавця зберігати автотранспорт.
Згідно підпункту 14 пункту 2.2 Статуту ДП «Українська дорожньо-транспортна компанія «Воєнконверс - 43» основними напрямками діяльності Підприємства є обладнання стоянок автотранспорту з охороною.
Оскільки п.п. 1,2,3 вказаних Правил зазначають, що ці Правила регламентують організацію та порядок паркування транспортних засобів на вулицях і дорогах населених пунктів. Дія цих Правил поширюється на осіб, які розміщують транспортні засоби на майданчиках для паркування, а також на суб`єктів господарювання, які утримують такі майданчики. 
Пунктом 27 правил зберігання транспортних засобів на автостоянках передбачено, що автостоянки гарантують схоронність транспортних засобів, прийнятих на зберігання згідно з цими Правилами, а у разі їх зникнення, розукомплектування чи пошкодження під час зберігання несуть відповідальність у встановленому законодавством порядку.
 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, то відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, змінює розподіл судових витрат. 
При зверненні до суду позивач сплатив 3110 грн. 64 коп. судового збору. За виконання експертиз сплатив 3300 грн. Позов задоволено на 88,85 %. 
Таким чином на користь позивача з ДП Міністерство оборони України «Українська дорожньо-транспортна компанія «Воєнконверс - 43» слід стягнути 5692 грн. 64 коп. судових витрат. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Державного підприємства Міністерства оборони України «Українська дорожньо-транспортна компанія «Воєнконверс-43» задовольнити частково.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 19 листопада 2018 року змінити в частині стягнення майнової шкоди та судових витрат.
Стягнути з державного підприємства Міністерства оборони України «Українська дорожньо-транспортна компанія «Воєнконверс - 43» (29006, м. Хмельницький, вул. Гарнізонна, 16, ЄДРПОУ 30318798) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) майнову шкоду в сумі 274253,63 грн., моральну шкоду 2000 грн. та 5692 грн. 64 коп. судових витрат, а всього 281946 грн. 27 коп.
В решті рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 

Повне судове рішення складено 28 лютого 2020 року.

 
Судді                                                          А.В. Купельський

                                                                Т.В. Спірідонова

                                                                О.І. Ярмолюк