ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

11 лютого 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №577/2839/19 
Номер провадження 22-ц/816/443/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Хвостика С. Г. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Левченко Т. А. 

з участю секретаря судового засідання – Назарової О.М.,

позивача – ОСОБА_1 , представника позивача – ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05 грудня 2019 року в складі судді Кравченка В.О., постановленого у м. Конотопі,

в с т а н о в и в:

У червні 2019 року ОСОБА_1  звернулась з позовом до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
В обґрунтування заявлених позовних вимог вона зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , який на день смерті проживав у  АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира, в якій він мешкав. За життя батько розпорядився всім своїм майном, склавши заповіт на користь його дружини ОСОБА_3 . Оскільки ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини проживала разом з чоловіком, то вважається такою, що прийняла спадщину після його смерті. Однак, до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав вона не зверталась, спадкова справа після смерті батька не заводилась. Посилаючись на те, що на день смерті батька вона була непрацездатною, тому відповідно до ч. 1 ст. 12441 ЦК України вона вважає, що має право на обов`язкову частку у спадщині.
У квітні 2019 року на її усне звернення до нотаріуса щодо оформлення спадкових прав після смерті батька ОСОБА_4 їй було надано роз`яснення про необхідність подати відповідні документи для прийняття спадщини та про встановлення в судовому порядку додаткового строку для прийняття спадщини у зв`язку з його пропуском.
Посилаючись на те, що в останній день строку, протягом якого вона мала звернутись до нотаріуса із заявою для прийняття спадщини, тобто, ІНФОРМАЦІЯ_2 , вона хворіла, так як з 24 червня 2016 року по 04 липня 2016 року знаходилась на лікуванні в Великофоснянській амбулаторії загальної практики сімейної медицини КНП «Овруцький центр первинної медико-санітарної допомоги» Житомирської області, а також на відсутність у неї свідоцтва про смерть батька, що, на її думку, є поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, тому просила суд визначити їй додатковий строк у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05 грудня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Вказане рішення суду позивач оскаржила в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.
В доводах апеляційної скарги зазначається, що висновки суду першої інстанції про те, що вона мала можливість подати заяву про прийняття спадщини після смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_3 , коли перебувала у м. Конотоп, не відповідають дійсності, оскільки в неї не було оригінала свідоцтва про смерть батька та інших документів, необхідних для звернення до нотаріуса для прийняття спадщини. Крім того, позивач вважає, що суд першої інстанції не врахував обставин того, що у зв`язку із хворобою вона не мала фактичної можливості подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, так як стан здоров`я не дозволяв поїхати в м. Конотоп. Також, як зауважила позивач, віддаленість місця її проживання стала перешкодою своєчасно звернутись до нотаріуса, тому вважає, що строк подачі заяви був нею пропущений з поважних причин.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_3 , посилаючись на дотримання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін. При цьому, на думку відповідача, позивач пропустила визначений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини без поважних причин, оскільки про смерть батька позивач дізналась ще 29 грудня 2015 року, однак не прийняла спадщину з особистих міркувань. Крім того, як вважає відповідач, приїхавши до м. Конотоп в кінці червня 2016 року, тобто за декілька днів до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини позивач мала можливість звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак цього не зробила. До того ж, як зауважила відповідач, позивач мала можливість прийняти спадщину після смерті батька навіть не виїжджаючи за межі свого проживання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 і її представника ОСОБА_2 про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 6, 7).
ІНФОРМАЦІЯ_5 1991 року батько позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 зареєстрував другий шлюб з відповідачкою ОСОБА_3 , що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с. 37).
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим повторно Овруцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.с. 3).
Згідно з довідкою Конотопської міської ради від 02 квітня 2019 року ОСОБА_4 з 04 червня 2004 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав і був зареєстрований по АДРЕСА_1 (а.с. 9).
За життя ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений 21 лютого 2014 року приватним нотаріусом Конотопського міського нотаріального округу Сумської області Антоненко А.Л. і зареєстрований в реєстрі за № 325, яким усе його майно (рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, що знаходяться на вкладах або на рахунках у банківських (фінансових) установах та усе інше майно), яке належало йому, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті, і на що він за законом матиме право, заповів дружині – ОСОБА_3 (а.с. 4, 5).
Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства «Овруцький центр первинної медико-санітарної допомоги» від 04 липня 2016 року позивач ОСОБА_1 , 1957 року народження, з 24 червня 2016 року по 04 липня 2016 року перебувала на лікуванні у Великофоснянській амбулаторії загальної практики сімейної медицини КНП «Овруцький центр первинної медико-санітарної допомоги» (а.с. 10).
Згідно з даними медичної картки амбулаторного хворого позивача, яка не завірена відповідним підписом і печаткою лікувальної установи, 20 червня 2016 року позивач звернулась зі скаргами на стан її здоров`я та перебувала на амбулаторному лікуванні з діагнозом: хронічний панкреатит в стадії загострення по 04 липня 2016 року (а.с. 51-52).
За інформацією приватного нотаріуса Конотопського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Сумській області Горячевої Н.В. від 02 квітня 2019 року за № 106/02-17, направленої позивачу ОСОБА_1  стосовно її звернення про прийняття спадщини спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 не заводилась, а для видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус навела перелік документів (а.с. 11).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, тобто, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк з часу її відкриття.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз’яснено, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, а також Верховним Судом у постанові від 22 січня 2020 року у справі № 592/18695/18.

Пред`являючи позов, ОСОБА_1 послалась на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті батька. При цьому, вона вказала, що з 24 червня 2016 року по 04 липня 2016 року знаходилась на лікуванні в Великофоснянській амбулаторії загальної практики сімейної медицини КНП «Овруцький центр первинної медико-санітарної допомоги» Житомирської області, для підтвердження чого надала довідку від 04 липня 2016 року (а.с. 10).
Крім того, заперечуючи проти відзиву на позовну заяву, позивач надала суду не завірену копію її медичної карти амбулаторного хворого № 1171 з записами про те, що 20 червня 2016 року вона звернулась зі скаргами на стан її здоров`я та перебувала на амбулаторному лікуванні з діагнозом: хронічний панкреатит в стадії загострення по 04 липня 2016 року (а.с. 51-52).
Відтак, колегія суддів не вважає доведеними обставини того, що позивач станом на 28 червня 2016 року, коли закінчився строк подачі нею заяви для прийняття спадщини, з об`єктивних, непереборних, істотних труднощів не могла своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 .
Тобто, колегія суддів не визнає, що у позивача були перешкоди для подання такої заяви нотаріусу і ці обставини є поважними, ураховуючи, що вона не довела, що за станом здоров`я на той період була позбавлена можливості подати заяву нотаріусу. При цьому, колегія суддів приймає до уваги і ті обставини, що про своє право на обов`язкову частку у спадщині після смерті батька позивач дізналась у 2018 році, про що вона повідомила у відповіді на відзив відповідача (а.с. 49 на звороті), а до цього вважала своє право не порушеним, тобто, і на момент закінчення шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини також (28 червня 2016 року), однак із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивач звернулась тільки у червні 2019 року.
Крім того, на думку колегії суддів, не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про те, що поважною причиною щодо пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини значиться те, що у позивача не було оригінала свідоцтва про смерть батька, яке необхідно було надати при зверненні до нотаріальної контори.
Так, виходячи з матеріалів справи, ОСОБА_1 на час смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не була зареєстрована і не проживала разом із спадкодавцем. Відтак, відповідно до вимог ст.ст. 1269, 1270 ЦК України вона повинна була в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини звернутись до нотаріуса із відповідною заявою.
Як передбачено вимогами пунктів 1.1–1.5  глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
При зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.
Факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребовування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану або за безпосереднім доступом до реєстру актів цивільного стану.
У разі неможливості пред`явлення спадкоємцями свідоцтва про смерть спадкодавця або відсутності інформації в реєстрі нотаріус повинен витребувати від органу державної реєстрації актів цивільного стану копію актового запису про смерть спадкодавця або повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть.
Таким чином, з огляду на вимоги чинного законодавства передбачено надання спадкоємцем нотаріусу свідоцтва про смерть спадкодавця, що має бути видано органом державної реєстрації актів цивільного стану для підтвердження факту смерті останнього, а також ураховуючи той факт, що у позивачки на час відкриття спадщини хоча і не було свідоцтва про смерть батька, яке вона отримала повторно лише 21 вересня 2018 року (а.с. 3), однак відсутні докази того, що вона під час відкриття спадщини зверталась до нотаріуса про витребування копії актового запису про смерть батька, тому доводи апеляційної скарги про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, у тому числі, і з підстав відсутності у позивача оригінала свідоцтва про смерть батька, не заслуговують на увагу колегії суддів.
Інші доводи апеляційної скарги, в тому числі і щодо віддаленості її місця проживання від місця відкриття спадщини, стосовно хвороби її рідних не спростовують висновків суду про відмову в задоволенні позову як такі, що є необґрунтованими.

За таких обставин, коли суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а його висновки відповідають обставинам справи, тому колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 381 ч.ч.1, 3; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05 грудня 2019 року у даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 лютого 2020 року.

Головуючий:                                        С.Г. Хвостик (суддя-доповідач)

Судді:                                                О.І. Собина 

Т.А. Левченко