Постанова
Іменем України
10 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 488/1710/19
провадження № 51-3541 км 19  
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                        ОСОБА_1 ,
суддів:                                                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання                        ОСОБА_4 ,   
прокурора                                                             ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу представникаТовариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-виробнича фірма «ТРАНСБУД» ОСОБА_6 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 02 липня 2019 року про повернення апеляційної скарги у кримінальному провадженні № 12019150050000420.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 червня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, яке належить на праві власності Будівельно-виробничій фірмі «ТРАНСБУД» (далі – ТОВ  БВФ «ТРАНСБУД»).
Миколаївський апеляційний суд ухвалою від 02 липня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ БВФ «Трансбуд» на ухвалу слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 червня 2019 року повернув особі, яка її подала.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі представник ТОВ  БВФ «ТРАНСБУД», посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Посилається на те, що замість постановлення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, апеляційний суд постановив незаконне та необґрунтоване рішення про повернення апеляційної скарги, чим істотно порушив вимоги  кримінального процесуального закону.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 не заперечувала проти задоволення касаційної скарги та просила її задовольнити. 
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому наділений повноваженнями лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.  
Відповідно до приписів ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого.
Згідно матеріалів провадження слідчим суддею Корабельного районного суду м. Миколаєва постановлено ухвалу за наслідками розгляду клопотання представника ТОВ  БВФ «ТРАНСБУД» – адвоката ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, яке належить на праві власності цьому товариству.
Ухвала слідчого судді про арешт майна або про відмову у ньому, постановлена під час досудового розслідування, згідно п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Не погоджуючись з постановленою слідчим суддею ухвалою, представник ТОВ  БВФ «ТРАНСБУД» –адвокат ОСОБА_6 оскаржив її в апеляційному порядку.
З матеріалів провадження вбачається, що на підтвердження свої повноважень як представника ТОВ БВФ «ТРАНСБУД» - адвокат ОСОБА_6 долучив до апеляційної скарги копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, а також копію витягу з договору про надання правової допомоги. 
У національному законодавстві регламентовано перелік документів, що підтверджують повноваження адвоката. Так, відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Крім того, згідно з ч. 3 цієї статті повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.
Перелік документів, що засвідчують повноваження адвоката у кримінальному провадженні, встановлено у ч. 1 ст. 50 КПК України. Зокрема, повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Таким чином, у ч. 1 ст. 50 КПК України законодавець закріпив дві групи документів, наявність яких підтверджує повноваження захисника на участь у конкретному кримінальному провадженні та які обов`язково надаються суду: документ, що підтверджує право особи на заняття адвокатською діяльністю (оскільки захисником може бути тільки адвокат) та документи, що підтверджують право цієї особи бути захисником (здійснювати захист у конкретному кримінальному провадженні).
При цьому законодавець у ч. 1 ст. 50 КПК України  імперативно закріпив надання адвокатом свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (п. 1 ч. 1 ст. 50 КПК України) та документа з передбаченого в п. 2 ч. 1 цієї статті альтернативного переліку документів. Тобто зобов`язав адвоката надати суду свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та надав право альтернативного вибору щодо документів, передбачених у п. 2 ч. 1 ст. 50 КПК України, якими може бути підтверджено повноваження захисника у кримінальному провадженні.
Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 листопада 2019 року у справі № 51-9792 кмо 18 (справа № 648/3629/17).
Повертаючи апеляційну скаргу, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність повноважень на подання апеляційної скарги у представника ТОВ БВФ «ТРАНСБУД» - адвоката  ОСОБА_6  оскільки до апеляційної скарги не додано будь-яких документів на підтвердження повноважень директора ТОВ БВФ «ТРАНСБУД». 
В той же час подання вказаного документу не передбачено вимогами КПК України.
Більш того, згідно ч.2 ст. 50 КПК України не допускається встановлення будь-яких додаткових вимог, крім пред`явлення захисником документа, що посвідчує його особу, або умов для підтвердження повноважень захисника чи для його залучення до участі в кримінальному провадженні не допускається.
Таким чином, приймаючи рішення про повернення апеляційної скарги представника ТОВ БВФ «Трансбуд» ОСОБА_6 , апеляційний суд не врахував зазначені вимоги процесуального закону та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги.
Отже, судом апеляційної інстанцій допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке у відповідності з вимогами п. 1 ч. 1  ст. 438 КПК України є підставою для його скасування та призначення нового розгляду  в суді апеляційної інстанції. 
При новому розгляді в суді апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, апеляційний розгляд здійснити відповідно до вимог  КПК України та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Враховуючи викладене, касаційна скарга представника ТОВ БВФ «Трансбуд» ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а ухвала суду апеляційної інстанції скасуванню із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-виробнича фірма «ТРАНСБУД» ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 02 липня 2019 року про повернення апеляційної скарги у кримінальному провадженні № 12019150050000420 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 
Судді:
ОСОБА_1                             ОСОБА_2                                        ОСОБА_3