Постанова
Іменем України
 
30 січня 2020 року            
м. Київ
 
справа № 489/1257/17-ц
провадження № 61-36987св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Калараша А .А., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), 
Петрова Є. В., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2018 року у складі судді Тихонової Н. С. та постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 10 травня 2018 року у складі колегії суддів: Царюк Л. М., Крамаренко Т. В., Прокопчук Л. М.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування.
Позовна заява мотивована тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої увійшла частка будинку АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 грудня 1968 року. Крім нього, спадкоємцями також вважаються ОСОБА_2 і  ОСОБА_5 за правом представлення після смерті їх батька: сина ОСОБА_4 - ОСОБА_6 , який помер у 2006 році. 
Посилаючись на те, що його батько ОСОБА_4 останні роки свого життя хворів та потребував стороннього догляду, однак онуки ухилялися від надання йому необхідної допомоги, діда не відвідували, коштів на ліки або інші потреби не надавали, ОСОБА_1 просив усунути ОСОБА_2 та  ОСОБА_3 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 . 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване недоведеністю обставин, що відповідачі ухилялись від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік її потребував.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 10 травня 2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права та обов`язки сторін, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін і надав їм належну правову оцінку.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У касаційній скарзі, поданій у червні 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що 01 серпня 2013 року його батько ОСОБА_4 переніс інсульт, наслідком якого став лівосторонній параліч, крім того він хворів на інші захворювання, у зв`язку з чим з 01 серпня до ІНФОРМАЦІЯ_1 року - дня смерті, знаходився у безпорадному стані та потребував стороннього догляду та піклування, які надавав він особисто. Відповідачі не приймали участі у догляді за дідом, не займались його лікуванням, не надавали матеріальної допомоги. Онуки мали можливість надавати допомогу, однак проігнорували його звернення та прохання, ухилились від надання допомоги ОСОБА_4 Перед смертю 
  ОСОБА_4 він сам знаходився у скрутному матеріальному становищі.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суд установив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої увійшли 53/100 частки будинку АДРЕСА_1 . У цьому будинку спадкодавець був зареєстрований та проживав разом із дружиною ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Син  ОСОБА_4 -ОСОБА_1 також проживає та зареєстрований у цьому будинку разом із сім`єю з 04 березня 1981 року. 
Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_1 є позивач та за правом представлення - рідні онуки, які є дітьми другого сина - 
ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та своєчасно подали заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.
Відповідно до актового запису про смерть від 21 листопада 2013 року № 4624 причиною смерті ОСОБА_1 є злоякісне новоутворення правої легені з метастазами.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України, передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з статею 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням передусім характеру поведінки відповідача.
За положеннями частини п`ятої статті 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.
Крім того, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.
При цьому відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від спадкування.
Як встановлено медичними документами, наданими позивачем, його батько перебував під наглядом лікарів за місцем проживання з 1996 року з приводу загальних захворювань, пов`язаних з віком. З 01 серпня 2013 року у зв`язку з перенесеним інсультом ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні та на денному стаціонарі. Із вересня 2013 року стан ОСОБА_1 погіршився, внаслідок чого він перестав рухатися та не підіймався з ліжка, а ІНФОРМАЦІЯ_1 помер вдома. Причиною смерті зазначено злоякісне новоутворення правої легені з метастазами. 
З урахуванням встановлених обставин, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, правильно зазначав, що до 25 жовтня 2013 року, тобто до смерті дружини спадкодавця, він проживав з дружиною та сім`єю позивача, відповідачі відвідували бабу та діда, привозили їм необхідні ліки, продукти харчування, після смерті ОСОБА_7 займалися її похованням. Отже з часу смерті ОСОБА_7 та до часу смерті її чоловіка - ІНФОРМАЦІЯ_1 року, пройшло менше місяця, тому сам факт невідвідування відповідачами в цей час спадкодавця не є достатньою підставою для усунення їх від спадкування на підставі частини п`ятої статті 1224 ЦК України.
Крім того, позивач не довів відповідними доказами, що відповідачі, ухиляючись від надання спадкодавцеві допомоги мали можливість її надати, а ОСОБА_4 перебував в безпорадному стані та потребував допомоги саме відповідачів, при тому, що така допомога надавалася позивачем.
Посилання заявника на те, що перед смертю ОСОБА_4 він сам знаходився у скрутному матеріальному становищі, а відповідачі не надавали матеріальної допомоги не заслуговують на увагу, оскільки не мають правового значення для вирішення спору. 
Суд касаційної інстанції вважає, що висновки судів відповідають вимогам закону та не суперечать обставинам, що мають значення для справи, судами правильно застосовано закон, який підлягав застосуванню, тому підстав для скасування судових рішень немає.
Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції згідно зі статтею 400 ЦПК України.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції  - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 10 травня 2018 року залишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Судді:                                                                                                            А .А. Калараш

                                                                                                                        С. Ю. Мартєв

                                                                                                                        Є. В. Петров