ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №640/20152/18                                                                           Суддя 1-ї інстанції: Божко В.В.
Провадження № 33/818/17/20
Категорія:  ч. 2 ст. 130 КУпАП

П О С Т А Н О В А 
 
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

 
11.02.2020 року        м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю особи, відносно якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Шаповала Леоніда Івановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 09.01.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 01.01.2018 року  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. 
Судом першої інстанції було встановлено, що 10.10.2018 року о 01.00 ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, 3-а з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, млява мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, порушивши вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. 
Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та закрити провадження по справі.
Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що 11.07.2019 року дізнався про існування виконавчого провадження, яке було відкрито на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова, 12.07.2019 року звернувся з заявою щодо отримання копії постанови у справі, про яку йому не було відомо, повісток він не отримував. 03.08.2019 року отримав поштою копію оскаржуваної постанови, 13.08.2019 року у строк подав первинну апеляційну скаргу, 02.09.2019 року отримав копію постанови Харківського апеляційного суду про повернення його апеляційної скарги і після усунення недоліків повторно звернувся з нею.
В апеляційній скарзі вказує, що відеозаписом спростовується факт керування ним транспортним засобом. Мотивував відмову від проходження огляду на стан сп`яніння тим, що не був водієм транспортного засобу. Також посилається на те, що згідно відеозапису, інших осіб окрім ОСОБА_1 . ОСОБА_2 та працівників поліції немає.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Шаповала Л.І., які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повідомлені причини такого пропуску апеляційний суд вважає поважними, та задовольнити вимоги апеляційної скарги виходячи з наступного.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Відповідно до статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.
Положення статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі статтею 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частина 2 статті 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Згідно пункту 2 частини 1 статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Частиною 7 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП суб`єктом адміністративної відповідальності є лише водій транспортного засобу, який повторне протягом року вчинив порушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Тобто предметом доказування між іншим є те, що певна особа згідно вимог п. 1.10 Правил дорожнього руху України керувала транспортним засобом будучи в стані алкогольного (наркотичного, тощо) сп`яніння, або за певними ознаками можна вважати, що вона керуючи транспортним засобом перебувала в такому стані при відмові від проходження відповідного огляду.
Суд першої інстанції приймаючи рішення про доведеність вини ОСОБА_1 за порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України послалась, як на докази, на протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ 182239 від 10.10.2018 року, пояснення свідків, на диск з відеозаписами, та постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.05.2018 року.
Про те зі змісту пояснень свідків слід зробити висновок, що вини лише засвідчили відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , про те факт керування ним транспортним засобом вони не бачили.
Крім того, наявний в матеріалах справи відеозапис, як вірно зазначив суд першої інстанції містить зафіксований факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , але він не містить фіксації руху транспортного засобу під керуванням останнього та його зупинки. 
Так суддя суду першої інстанції визначивши об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП вказала, що вона полягає в керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських засобів, також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`янінні, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно о встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
При цьому, суд першої інстанції не послався на доказ, який би підтвердив факт саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом. 
Як встановлено з оглянутого в судовому засідання відеозапису, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння від чого він відмовився в присутності свідків, при цьому свою відмову аргументував тим, що він не керував автомобілем. Згідно відеозапису, останні цифри 0053 о 01:13:27, ОСОБА_1 повідомили, що відео де він керував транспортним засобом він побачить у суді. Про те відтворивши у повному обсязі долучений до матеріалів справи відеозапис встановлено, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не зафіксований.
Для уточнення цих обставин апеляційним судом викликались працівники патрульної поліції Карпов О.О. та Посохов В.М. , які до суду не прибули, та не спростували доводи ОСОБА_1 що він не керував транспортним засобом, та не підтвердили події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ 182239 від 10.10.2018 року. 
Апеляційний суд вважає, що матеріали справи не містять жодних належним доказів факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 у зв`язку з чим, вважаю, що рішення суду першої інстанції щодо кваліфікації дій Жаботинського за ч.2 ст. 130 КУпАП передчасне.
Частиною 3 статті 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Приймаючи до уваги вище викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять достатніх доказів факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , посилання останнього, що він не був водієм нічим не спростовані, працівники патрульної поліції Карпов О.О. та Посохов В.М, в судове засідання не прибули, беручи до уваги положення ст. 62 Конституції України, апеляційний суд вважає, що постанова суду від 09.01.201919 року підлягає скасування, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 62 Конституції України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 09.01.2019 року у відношенні ОСОБА_1 задовольнити, вказаний строк поновити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, вказану вище постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Постанова набрала законної сили 11.02.2020 року.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик