Ухвала
 
22 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 663/3810/18
провадження № 61-741ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В.,  розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Охлопковим Іваном Олександровичем, на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 06 червня 2019 року, ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області від 06 червня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа: Прокуратура Херсонської області про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних рішень і бездіяльності органу досудового розслідування та прокуратури,
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа: Прокуратура Херсонської області, в якому, з урахуванням уточнень, просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду на загальну суму 13 568,60 грн, понесені витрати на лікування у розмірі 3 808,98 грн, а також 5 000 грн у відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 06 червня 2019 року провадження у справі в частині вимог ОСОБА_1 про стягнення витрат, що пов`язані зі зверненням та явкою до органів досудового розслідування, прокуратури і суду та компенсації за відрив від звичайних занять у рахунок відшкодування матеріальних збитків на загальну суму 13 568,60 грн закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України. 
Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 06 червня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Стягнуто за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів Державною казначейською службою України з рахунку державного бюджету в межах бюджетних призначень, затверджених у Державному бюджеті України на цю мету, на користь ОСОБА_1 компенсацію спричиненої моральної шкоди в розмірі 1 000 грн, компенсацію за ушкодження здоров`я в розмірі 674,61 грн, витрати, що пов`язані з явкою до суду в розмірі 127,25 грн, компенсацію за відрив від звичайних занять в розмірі 241,68 грн, інші судові витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи у розмірі 10,80 грн.
Постановою Херсонського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 06 червня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області від 06 червня 2019 року залишено без змін.
У січні 2019 року ОСОБА_1 через представника Охлопкова І. О. за допомогоюзасобів поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 06 червня 2019 року, ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області від 06 червня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року.
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8). 
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України. 
 
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 
1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).  
 
Ціна позову у даній справі становить 22 377,58 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на час подання касаційної скарги (2 102 грн * 100 = 210 200 грн, де 2 102 грн - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»). 
 
Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону. 
Верховним Судом не встановлено випадків, передбачених пунктом                           2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.
Разом із тим, Касаційний цивільний суд вважає, що наведені заявником обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності у цій справі є передбачуваним, судовий спір було розглянуто судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. 
 
З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 
1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Охлопковим Іваном Олександровичем, на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 06 червня 2019 року, ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області від 06 червня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа: Прокуратура Херсонської області про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних рішень і бездіяльності органу досудового розслідування та прокуратури.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                        Є. В. Коротенко