ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2020 року
м. Харків 
справа № 638/10142/19 
провадження № 22-ц/ 818/751/20
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Тичкової О.Ю.,
суддів – Кругової С.С., Піддубного Р.М.,
сторони справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 1 листопада 2019 року, ухвалене у складі судді Цвіри Д.М.,
УСТАНОВИВ: 
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (надалі ДТП), в розмірі 26 876 грн 10 коп. та відшкодувати судові витрати.
Позов обґрунтований тим, що 26.12.2018 о 12 год. 15 хв. у дворі будинку № 51-А по вул АДРЕСА_1 в АДРЕСА_2 водій автомобіля NISSAN QUASHQAI, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 скоїв наїзд на належний позивачу автомобіль Audi, державний номер НОМЕР_2 . Постановою Київського районного суду м. Харкова від 28.01.2019 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу. В результаті ДТП автомобілю позивача були спричинені технічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована, тому страхова компанія – акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» виплатила ОСОБА_1 10 108 грн 90 коп. на підставі звіту № 55/01/19 про оцінку відновлювального ремонту. Разом з тим товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа Харків Восток» - представником компанії «Audi» розрахунок вартості відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля був зроблений на суму 36 985 грн. Різницю між зазначеною сумою та сплаченим страховиком відшкодуванням ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 .
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 1 листопада 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
Рішення суду мотивоване тим, що наданий ОСОБА_1 розрахунок ТОВ «Альфа Харків Восток» не є фактичним розміром шкоди, оскільки не відображає реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Тобто позивач не довела обґрунтованості заявлених нею вимог.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , які діє в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що розмір реального збитку, завданого діями ОСОБА_2 , складає 36 985 грн, оскільки саме така вартість робіт з відновлення належного позивачу автомобіля безпосереднім представником компанії Audi в м. Харкові. Оціночний висновок, зроблений на замовлення страхової компанії, не висвітлює реальної вартості необхідного відновлювального ремонту.
Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, вивчивши докази та перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як установлено судовим розглядом і вбачається із матеріалів справи, 26.12.2018 о 12 год. 15 хв. у дворі будинку № 51-А по вул. Пушкінській в АДРЕСА_2 водій автомобіля NISSAN QUASHQAI, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 скоїв наїзд на належний позивачу автомобіль Audi Q7, державний номер НОМЕР_2 .
Постановою Київського районного суду м. Харкова від 28.01.2019 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні ДТП 26.12.2018, на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. (а.с. 6).
З листа Моторного (транспортного) страхового бюро України № 3.1-05/3752 від 05.02.2019 вбачається, що автомобіль NISSAN з державним номерним знаком НОМЕР_1 застрахований за договором № АК 9144758 в акціонерному товаристві «Страхова компанія «АХА Страхування» (а.с. 29).
Згідно зі звітом № 55/01/19 про оцінку вартості відновлювального ремонту, складеним фізичною особою – підприємцем ОСОБА_4 на замовлення АТ «СК «АХА Страхування» 31.01.2019, вартість відновлювального ремонту та матеріального збитку, завданого автомобілю Audi Q7, державний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП 26.12.2018 склала 10 108 грн 90 коп. (а.с. 7-26).
Хоча в матеріалах справи відсутні докази сплати страховиком коштів на користь позивача, ОСОБА_1 не заперечувала, що АТ «СК «АХА Страхування» виплатило їй 10 108 грн 90 коп. страхового відшкодування за наслідками ДТП.
Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України № 1961-IV від 01.07.2004 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).
ОСОБА_1 складений ФОП ОСОБА_4 звіт про оцінку вартості відновлювального ремонту не оскаржила, погодившись із визначеною в ньому вартістю відновлювального ремонту належного їй автомобіля. 
Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України).
Наданий ТОВ «Альфа Харків Восток» розрахунок вартості не може бути належним підтвердженням вартості відновлювального ремонту автомобіля, оскільки зазначений в ньому обсяг робіт з ремонту автомобілю та вартість цього ремонту не підтверджений відповідним висновком експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу. Клопотання про призначення експертизи позивачем в суді першої та апеляційної інстанції не заявлялось.
В супереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК позивач не надала суду доказів фактично понесених ним витрат на ремонт пошкодженого автомобілю ( фіскальні чеки, платіжні доручення).
За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову. Тому апеляційну скаргу представника позивача належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 1 листопада 2019 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 18 лютого 2020 року.

Головуючий                                                                        О.Ю.Тичкова

Судді                                                                                 С.С. Кругова

                                                                               Р.М.Піддубний