У х в а л а  
 
30 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 2-30/2012
провадження № 61-1993 ск 20
 
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Сумського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонере товариство комерційний банк «Надра», ОСОБА_2 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, 
 
В с т а н о в и в:
 
У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
 
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 жовтня 2019 року заяву задоволено: визнано виконавчий лист, виданий 07 травня 2012 року, в цивільній справі № 2-30/2012, про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ КБ «Надра» суми заборгованості за кредитним договором від 27 червня 2008 року № 09/2008/29/70755030, у розмірі 815 014,89 грн, таким, що не підлягає виконанню.
 
Постановою Сумського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «Надра» задоволено: ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 жовтня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні заяви.
 
23 січня 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Сумського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року. 
 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування та порушення судом норм процесуального права, просить суд касаційної інстанції скасувати постанову Сумського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року та залишити в силі ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 жовтня 2019 року.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.
 
Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, з огляду на наступне.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
 
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу. 
 
У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
 
Ухвала суду першої інстанції щодо визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню зазначена у пункті 25 частини першої статті 353 ЦПК України, який відсутній в зазначеному переліку, а отже це судове рішення не підлягає касаційному оскарженню після його перегляду в апеляційному порядку.
 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
 
Тобто, відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України не передбачено право для сторони у справі або іншої відповідної особи на оскарження в касаційному порядку постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, а тому ця постанова не підлягає касаційному оскарженню.
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
У відповідності до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Таким чином, відповідно до пунктів 2,3 частини першої статті 389 ЦПК України постанова Сумського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року не підлягає касаційному оскарженню, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
 
Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України,
 
У х в а л и в:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Сумського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонере товариство комерційний банк «Надра», ОСОБА_2 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                          В. М. Ігнатенко