СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2020 р.                                                                         Справа № 922/3208/19  

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І. , суддя  Слободін М.М. 
за участю секретаря судового засідання Новікової Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. 152 Х/1-7) на рішення господарського суду Харківської  області від 26.11.2019 року,  ухвалене у приміщенні вказаного суду суддею Чистяковою О.І., повний текст якого складено 06.12.2019 року, у справі
за позовом:  Харківської міської ради, м. Харків,
до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС", м. Харків
про стягнення 7 357 430,52 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Харківська міська рада (позивач) звернулася до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС" безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 7 357 430,52 грн за період з 01.09.2016 по 31.08.2019 згідно ст. ст. 1212-1214 ЦК України.
В обґрунтування позову позивач посилається, зокрема на те, що відповідач здійснює фактичне користування земельною ділянкою по проспекту Ювілейному, 26  у м. Харкові загальною площею 0,8663 га (кадастровий номер 6310137500:02:043:0065), на якій розташовані три належні відповідачу нежитлові будівлі: літ. "Р-1", літ. "М-1" та літ. "Н-1", без укладання договору оренди землі, у зв`язку з чим відповідач зберігає кошти, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою, а тому відповідач повинен відшкодувати розмір збережених коштів від безпідставно набутого майна за період з 01.09.2016 по 31.08.2019 у розмірі 7 357 430,52 грн, оскільки саме відповідач фактично користується зазначеною земельною ділянкою.
Рішенням господарського суду Харківської області від 26.11.2019 року позов задовольнити повністю.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю  "ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС" (61002, м. Харків, вул. Сумська, 70, ідентифікаційний код 34755139) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, ідентифікаційний код 04059243) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 7 357 430,52 грн.
Судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 110361,46 грн. покладено на відповідача.
Відповідач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить це рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.
Від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що представник відповідача є працівником іншого підприємства і його цим підприємством направлено у відрядження, а тому такий представник не може прийняти участь в судовому засіданні.
Розглянувши зазначене клопотання, колегія суддів відмовляє у його задоволенні з огляну на наступне.
Так, про призначення судового засідання на 17.02.2020 року відповідач був повідомлений судом ухвалою від 22.01.2020 року, яка була направлена судом на адресу відповідача 22.01.2020 року та отримана останнім 27.01.2020 року. Тобто судом було проінформовано відповідача про місце, дату та час судового засідання завчасно - за 20 днів до судового засідання. В той же час, наказ про відрядження представника відповідача до іншого міста датовано 14.02.2020 року і на день прийняття рішення про відрядження представника, дата судового засідання була відома як представнику відповідача так і відповідачу. 
Крім того, до поданого клопотання відповідачем не додано доказів фактичного перебування його представника у відрядженні - квитки на поїзд/автобус/літак, інші докази оплати послуг перевезення представника до м. Києва, докази бронювання або замовлення місця проживання представника відповідача у м. Києві, відсутнє посвідчення про відрядження або інша документація про відрядження з інформацією про те, що представник відповідача на дату судового засідання вибув із м. Харкова до м. Києва.
За викладених обставин, причини неявки представника відповідача в судове засідання визнаються судом неповажними, а тому суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.
Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення.
Частиною 1 статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 p. і набула чинності в Україні 11 вересня 1997 p. 
З прийняттям у 2006 році    Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.
Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено застосування судом Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод    1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до частини 1   статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод     1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішеннях          Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі    Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.
Точкою відліку часу розгляду цивільної справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.
Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").
З огляду на викладене та зважаючи, що на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, а також те, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, ознайомитись із матеріалами справи, зняти з них копії, надати нові докази тощо), подальше відкладення розгляду справи суперечитиме вищезгаданому принципу розгляду справи впродовж розумного строку. 
Згідно зі    статтею 270 ГПК України    у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5    ст. 269 ГПК України    суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку    ст. 269 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.08.2019 № 178268428 право власності на: приміщення № 1 загальною площею 93,0 кв.м. в літ. "Р-1" по просп. Ювілейному, 30 у м. Харкові зареєстроване з 23.04.2013 за ТОВ "ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС" на підставі договору купівлі-продажу від 20.04.2011 № 1403; приміщення № 2 загальною площею 78,9 кв.м. в літ. "Р-1" по просп. Ювілейному, 30 у м. Харкові зареєстроване з 23.04.2013 за ТОВ "ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС" на підставі договору купівлі-продажу від 03.06.2011 №2007; приміщення № 1 загальною площею 25,2 кв.м. в літ. "М-1" по просп. Ювілейному, 30 у м. Харкові зареєстроване з 22.04.2013 за ТОВ "ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС" на підставі договору купівлі-продажу від 03.06.2011 №2007; приміщення № 2 загальною площею 33,5 кв.м. в літ. "М-1" по просп. Ювілейному, 30 у м. Харкові зареєстроване з 22.04.2013 за ТОВ "ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС" на підставі договору купівлі-продажу від 20.04.2011 № 1403; приміщення № 1, 2 загальною площею 177,9 кв.м. в літ. "Н-1" по просп. Ювілейному, 30 у м. Харкові зареєстроване з 22.04.2013 за ТОВ "ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС" на підставі договору купівлі-продажу від 20.04.2011 № 1403; приміщення № 3 загальною площею 33,9 кв.м. в літ. "Н-1" по просп. Ювілейному, 30 у м. Харкові зареєстроване з 22.04.2013 за ТОВ "ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС" на підставі договору купівлі-продажу від 03.06.2011 №2007.
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.08.2019 № НВ-0003583082019 земельна ділянка площею 0,8663 га з кадастровим номером 6310137500:02:043:0065 по просп. Ювілейному, 26 у м. Харкові зареєстрована у Державному земельному кадастрі 02.06.2016. Категорія земель - землі житлової та громадської забудови; цільове призначення: 03.07. для будівництва та обслуговування будівель торгівлі; вид використання - для будівництва торгового центру з гіпермаркетом, підземним паркінгом.
Згідно інформації Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 21.01.2019 № 308/0/225-19 на земельну ділянку по просп. Ювілейному, 26 у м. Харкові рішення Харківської міської ради про надання у користування (продаж) не приймалися, договори оренди землі не укладалися.
Відповідно до інформації Відділу у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 17.01.2019 № 144/116-19 на інші земельні ділянки по просп. Ювілейному, 26 у м. Харкові обліковуються договори оренди землі з ПП "Стратус" та ТОВ "Ліга-2К". Вказані земельні ділянки є іншими, ніж земельна ділянка, яку використовує ТОВ "ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС".
Відсутність зареєстрованого речового права на земельну ділянку площею 0,8663 га з кадастровим номером 6310137500:02:043:0065 по просп. Ювілейному, 26 у м. Харкові також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.08.2019 №НВ-0003583082019.
Враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав на земельну ділянку площею 0,8663 га по просп. Ювілейному , 26 у м. Харкові з кадастровим номером 6310137500:02:043:0065, та з урахуванням ст. ст. 12, 80, 83 Земельного кодексу України вказана земельна ділянка знаходиться у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради.
Відповідно до інформації ГУ ДФС у Харківській області від 21.01.2019 № 1672/9/20-40-12-03-17 ТОВ "ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС" є платником земельного податку за земельні ділянки, розташовані у Московському районі м. Харкова.
Департаментом територіального контролю Харківської міської ради 21.08.2019 здійснено обстеження земельної ділянки та встановлено, що: 
"Рішенням Харківської міської ради від 28.11.2018 № 1298/18 ТОВ "ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС" надано в оренду земельну ділянку (кадастровий номер 6310137500:02:043:0065) площею 0,8663 га по просп. Ювілейному, 26 у м. Харкові для будівництва торгового центру з гіпермаркетом, підземним паркінгом строком до 01.01.2053. Також, до акту внесено інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.08.2019 №17868428, що зазначено вище, а саме щодо належності відповідачу на праві приватної власності приміщень "Р-1", "М-1", "Н-1" по просп. Ювілейному, 30 у м. Харкові.
Також в акті вказано, що ТОВ "ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС" з 23.01.2013 по теперішній час використовує земельну ділянку площею 0,8663 га (кадастровий номер 6310137500:02:043:0065) по просп. Ювілейному, 26 у м. Харкові без виникнення права власності/ користування та без реєстрації цих прав у відповідності ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України.
За результатами обстеження на місцевості, пункт другий акту обстеження встановлено, що  на земельній ділянці площею 0,8663 га (кадастровий номер 6310137500:02:043:0065) по просп. Ювілейному, 26 у м. Харкові розташовані три нежитлові будівлі літ. "Р-1", "М-1", "Н-1", право власності на які (по приміщенням) зареєстроване за ТОВ "ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС", одна металева споруда та один навіс.
Згідно витягу з Державного Земельного кадастру про земельну ділянку від 13.08.2019 № НВ-0003583082019, площа земельної ділянки з кадастровим номером 6310137500:02:043:0065 складає 0,8663га.
Вказана земельна ділянка використовується ТОВ "ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС" для експлуатації та обслуговування трьох нежитлових будівель літ. "Р-1", "М-1", "Н-1", однієї металевої споруди та одного навісу.
Визначені за результатами геодезичної зйомки координати земельної ділянки оброблені та сформовані в електронному файлі у форматі ".shp" для подальшого отримання розрахунковим методом із застосуванням програмних комплексів з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова даних про нормативну грошову оцінку зазначеної земельної ділянки.".
Під час розгляду справи позивач зазначав, що земельна ділянка з кадастровим номером 6310137500:02:043:0065 була сформована як об`єкт цивільних прав у розумінні ст. 79-1 ЗК України саме у площі 0,8663 га на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 19.05.2015, який розроблювався на замовлення Відповідача.
Розрахунок розміру безпідставно збережених ТОВ "ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС" коштів у розмірі орендної плати здійснювався Харківською міською радою на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по просп. Ювілейному, 26 у м. Харкові (кадастровий номер 6310137500:02:043:0065) від 01.07.2019 № 1087/0/45-19, виданий Відділом у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області.
Відповідно до розрахунку Харківської міської ради за період з 01.09.2016р. по 31.12.2016р.  розмір орендної плати в місяць, який підлягав сплаті, становив 194 025,21 грн. (який складається з нормативної грошової оцінки - 29 103 782,00 грн. ставки річної орендної плати - 8%, коефіцієнту складних інженерно-геологічних умов - 1, коефіцієнту розміру земельної ділянки - 1, відсотку строку оренди - 100,00%).
Отже, за період з 01.09.2016 по 31.12.2016  ТОВ "ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС"  мало сплатити до бюджету 776 100,84 грн.
Відповідно до розрахунку Харківської міської ради за період з 01.01.2017 по 31.12.2017, розмір орендної плати в місяць, який підлягав сплаті, становив 205 666,55 грн. (який складається з нормативної грошової оцінки - 30 849 983 грн. ставки річної орендної плати - 8%, коефіцієнту складних інженерно-геологічних умов - 1, коефіцієнту розміру земельної ділянки - 1, відсотку строку оренди - 100,00%).
Отже, за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 ТОВ "ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС"   мало сплатити до бюджету 2 467 998,64 грн.
Відповідно до розрахунку Харківської міської ради за період з 01.01.2018 по 31.12.2018, розмір орендної плати в місяць, який підлягав сплаті, становив 205 666,55 грн. (який складається з нормативної грошової оцінки - 30 849 983 грн. ставки річної орендної плати - 8%, коефіцієнту складних інженерно-геологічних умов - 1, коефіцієнту розміру земельної ділянки - 1, відсотку строку оренди - 100,00%).
Отже, за період з 01.01.2018 по 31.12.2018  ТОВ "ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС"   мало сплатити до бюджету 2 467 998,64 грн.
Відповідно до розрахунку Харківської міської ради за період з 01.01.2019 по 31.08.2019, розмір орендної плати в місяць, який підлягав сплаті, становив 205 666,55 грн. (який складається з нормативної грошової оцінки - 30 849 983 грн. ставки річної орендної плати - 8%, коефіцієнту складних інженерно-геологічних умов - 1, коефіцієнту розміру земельної ділянки - 1, відсотку строку оренди - 100,00%).
Отже, за період з 01.01.2019 по 31.08.2019  ТОВ "ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС"   мало сплатити до бюджету 1 645 332,40 грн.
Таким чином, всього за період з 01.09.2016 по 31.08.2019 відповідач -  ТОВ "ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС" мав  сплатити до бюджету плату в розмірі 7 357 430,52 грн.
В обгрунтування своєї правової позиції у справі відповідач зазначає, що розмір земельної ділянки, що використовується відповідачем складає площу, яку займають об`єкти нерухомості, що належать відповідачу на праві приватної власності. Згідно даних технічної інвентаризації, проведеної КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації", зовнішня (забудована) площа літ. "Р-1" становить 205,8 кв.м., літ. "М-1" становить 70,8 кв.м., літ "Н-1" становить 224,0 кв.м., отже загальна площа забудови належних відповідачу нежитлових будівель, а відповідно й розмір фактично використовуваної відповідачем території дорівнює 506,6 кв.м. Також, відповідач зазначив, що розрахунок безпідставно збережених відповідачем коштів здійснений позивачем із загальною площі  земельної ділянки по просп. Ювілейному, 26 у м. Харкові (кадастровий номер 6310137500:02:043:0065), що дорівнює 0,8663 га, виходячи лише з тієї підстави, що на цій земельній ділянці розташовано три належні Відповідачу нежитлові будівлі: літ. "Р-1", "М-1" та "Н-1", та відповідач із вказаним розрахунком не погоджується, з огляду на наступне.       
На підставі Державного акту на право постійного користування землею від 01.12.2000 р. №858 земельна ділянка площею 1,7742 га за адресою: м. Харків, просп. П`ятдесятиріччя ВЛКСМ, 30, була надана у постійне користування Закритому акціонерному товариству "Автотранспортне підприємство - 16357" для експлуатації і обслуговування виробничих, складських та допоміжних будівель і споруд.
Згідно з п. 100 Додатку 1 до рішення XXVII сесії Харківської міської ради IV скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об`єктів" від 24.11.2004 р. № 191/04, Харківська міська рада вирішила: "припинити право постійного користування частиною земельної ділянки, загальною площею 0,2238 га по пр. П`ятдесятиріччя ВЛКСМ, 30 АТ "Автотранспортне підприємство - 16357" за його добровільною відмовою (лист від 04.11.2003 р. № 53)" (пп. 100.2 п. 100 Додатку 1).
Надати ПП "Стратус" земельну ділянку по пр. П`ятдесятиріччя СРСР, ріг пр. П`ятдесятиріччя ВЛКСМ загальною площею 5270 кв.м. (в тому числі: ділянка №1- площею 2238 кв.м., ділянка №2 - площею 2610 кв.м., ділянка №3 - площею 422 кв.м.) до 01.12.2007р. в оренду для будівництва комплексного центру по обслуговуванню автомобілів з тимчасовою автостоянкою (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації) та подальшої експлуатації об`єкту - ділянка №1 - до 01.12.2029р.; ділянка №2, ділянка №3 (в межах червоних ліній пр. П`ятдесятиріччя СРСР та пр. П`ятдесятиріччя ВЛКСМ) до 01.12.2009 р.". (пп. 100.5 п. 100 Додатку 1)."
Підпунктом 100.3 п. 100 Додатку 1 до цього ж рішення встановлено, що "Державний акт на право постійного користування землею від 01.12.2000 р. № 858 втрачає чинність з моменту державної реєстрації договору оренди земельної ділянки ПП "Стратус" по пр. П`ятдесятиріччя СРСР, ріг пр. П`ятдесятиріччя ВЛКСМ".
При цьому пп. 100.5 п. 100 Додатку 1 до вказаного рішення зобов`язано "АТ "Автотранспортне підприємство - 16357" оформити земельну ділянку, що залишилася в установленому порядку".
Укладений між Харківською міською радою і ПП "Стратус" договір оренди землі від 11.04.2005 р. зареєстрований у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга №4) 11.04.2005 р. за №7573/05.
Про це також зазначено у доданому до позовної заяви листі Відділу у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 17.01.2019 р. №144/116-19.
Отже, відповідач зазначив, що Державний акт на право постійного користування землею від 01.12.2000 р. №858 втратив чинність 11.04.2005 р.
Виходячи з того, що станом на час набуття відповідачем права власності на вищезазначені нежитлових будівлі, право постійного користування на земельну ділянку на якій вони знаходяться було припинено, а отже відповідач відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України  права користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача не набув.
Листом від 11.02.2015 р. №11/02-1 Відповідач звернувся до Харківської міської ради з проханням дозволити розробку проекту відведення для формування земельної ділянки площею, орієнтовно, 0,8663 га по пр. П`ятдесятиріччя ВЛКСМ, 30 для будівництва торгового центру з гіпермаркетом і підземним паркінгом.
Підпунктом 3.6 п. 3 Додатку 1 до рішення 39 сесії Харківської міської ради 6 скликання "Про надання земельних ділянок для будівництва об`єктів" від 25.02.2015 № 1848/15 ТОВ "ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС" надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель територіальної громади м. Харкова: - ділянка № 2 площею орієнтовно 0,8700 га; - ділянка № 3 площею орієнтовно 0,0570 га; - ділянка № 4 площею 0,2238 га (кадастровий номер 6310137500:02:043:0037); - ділянка № 6 площею 0,0422 га (кадастровий номер 6310137500:02:043:0039) для будівництва торгового центру з гіпермаркетом. підземним паркінгом по просп. П`ятдесятиріччя ВЛКСМ, 26.
Пунктом 13 Додатку 1 до рішення 23 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про надання земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів" від 28.11.2018 р. № 1298/18 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва торгового центру з гіпермаркетом. підземним паркінгом по просп. Ювілейному, 26. Надано Відповідачу в оренду до 28.11.2020 р. земельну ділянку (кадастровий номер 6310137500:02:043:0065) площею 0,8663 га із земель територіальної громади м. Харкова, за рахунок земель житлової та громадської забудови для будівництва торгового центру з гіпермаркетом, підземним паркінгом по просп. Ювілейному,26.
Підпунктом 13.3 п. 13 Додатку 1 до цього рішення передбачено: "будівництво об`єкту виконати з урахуванням знесення нежитлових будівель літ. "М-1", літ. "Н-1", літ. "Р-1" по просп. Ювілейному, 30, які належать ТОВ "ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС".
Також, відповідач зазначив, що формування земельної ділянки (кадастровий номер 6310137500:02:043:0065) площею 0,8663 га здійснювалось не з метою експлуатації і обслуговування належних Відповідачу нежитлових будівель літ. "М-1", літ. "Н-1", літ. "Р-1", а з метою будівництва зовсім іншого об`єкту з вочевидь більшою площею забудови - торгового центру з гіпермаркетом і підземним паркінгом, при цьому вказані нежитлові будівлі при будівництві торгового центру з гіпермаркетом і підземним паркінгом підлягали знесенню.
Проте, у період за який позивач нараховує розмір безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, а саме у період з 01.09.2016 по 31.08.2019 відповідачем не здійснювалось ні будівництва торгового центру з гіпермаркетом та підземним паркінгом, ні будь якої іншої діяльності, що дозволяло б стверджувати про фактичне користування відповідачем всієї земельною ділянкою, що підтверджується й в самому акті обстеження позивачем.
Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд враховував правомірне володіння та використання відповідачем нежитлових будівель, розташованих на земельній ділянці, сформування вказаної земельної ділянки, як об`єкту цивільних прав, заявлення позивачем до стягнення з відповідача суму безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період коли вказана земельна ділянка була сформована, нормативну грошову оцінку земельної ділянки.
В обгрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що місцевий господарський суд визнав встановленими недоведені матеріалами справи обставини користування відповідачем всією площею земельної ділянки, не встановив момент з якого відповідач почав безпідставно зберігати майно, невірно застосував норми чинного законодавства.
Вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до положень ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.
У відповідності до статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки.
В силу статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. 
Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України у вказаній редакції).
З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття "земельний податок" і "орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності".
Відповідач правомірно володіє та використовує нежитлові будівлі: літ."Р-1", "М-1", літ. "Н-1", що розташовані на земельній ділянці площею 0,8663 га по просп. Ювілейному, 26. 
Відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдиною можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом "д" частини першої статті 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.
Згідно із пунктом 2 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
За змістом указаних приписів Цивільного та Земельного кодексів України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.
Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України). Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України).
Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.
За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.
Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість цього майна.
Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини першої статті 96 Земельного кодексу України).
В силу статті 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. 
Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єктів нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати на підставі статей 1212, 1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав, земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені. 
Відповідач є власником нерухомого майна, нежитлових будівель: літ."Р-1", "М-1", літ. "Н-1", що розташовані на земельній ділянці площею 0,8663 га по просп. Ювілейному, 26 (яка сформована як об`єкт цивільних прав), оскільки останні належать йому на праві приватної власності, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Матеріали справи не містять доказів належного оформлення власником будівель права користування земельною ділянкою, зокрема, укладення відповідних договорів оренди з Харківською міською радою та державної реєстрації такого права, а також те, що земельна ділянка, на якій розташовані нежитлові будівлі: літ."Р-1", "М-1", літ. "Н-1" по просп. Ювілейному, 26 сформована як об`єкт цивільних прав з іншою площею ніж та, яку зазначає позивач. 
Зі змісту глави 15, статей 120, 125 Земельного кодексу України та з урахуванням положень статті 1212 Цивільного кодексу України до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладеного договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17, від 21.01.2019 у справі № 902/794/17, від 04.02.2019 у справі №       922/3409/17, від 12.03.2019 у справі 916/2948/17, від 09.04.2019 у справі № 922/652/18, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі № 922/1008/15, від 07.12.2016 у справі № 922/1009/15, від 12.04.2017 у справах №922/207/15 і № 922/5468/14.
За змістом статей 74, 77, 86 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Виходячи з заявлених позивачем вимог про сплату коштів за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, при вирішенні спору необхідно враховувати таке. 
Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. 
Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди (ч. 1 ст. 21 названого Закону). 
Визначення земельної ділянки наведено в частині 1 статті 79 Земельного кодексу України, відповідно до положень якої земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. 
Як встановлено приписами ч.1, 3, 4, 9 ст. 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. 
Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі. 
Зазначені обставини, з урахуванням вимог статті 77 ГПК України, повинні бути підтверджені певними засобами доказування відповідно до земельного законодавства і не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.  
Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду землі" об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.
При вирішенні даного спору, слід перевірити, з урахуванням наданих позивачем доказів, чи є земельна ділянка, за користування якою позивач просить стягнути збережені кошти (в розмірі орендної плати), сформованим об`єктом цивільних прав.
Відповідно до п.1, 2 ст. 1 Закон України «Про Державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера;
Стаття 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлює, що до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки:
кадастровий номер;
місце розташування;
опис меж;
площа;
міри ліній по периметру;
координати поворотних точок меж;
дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі;
дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів;
відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка;
цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель);
склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв;
відомості про обмеження у використанні земельних ділянок;
відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки;
нормативна грошова оцінка;
інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.
Судом встановлено, що земельна ділянка по просп. Ювілейному, 26 у м. Харкові із кадастровим номером: 6310137500:02:043:0065 площею 0,8663 га сформована як об`єкт цивільних прав: 02.06.2016, про що свідчить Витяг з Державного земельного кадастру  про земельну ділянку за №НВ-10003583082019 від 13.08.2019 (аркуш справи №28).
Також у вказаному Витязі вказано інформацію про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки: "Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, 19.05.2015; Фірма "Бізнеспласт - ЛТД" товариство з обмеженою відповідальністю". Замовлення та виготовлення проекту землеустрою на зазначену земельну ділянку, а також подальше затвердження вказаного проекту Харківською міською радою не заперечується відповідачем у відзиві на позовну заяву.
Отже, з урахуванням вищенаведеного, земельна ділянка по просп. Ювілейному, 26 у м. Харкові із кадастровим номером: 6310137500:02:043:0065 площею 0,8663 га є сформованою, як об`єкт цивільних прав з 02.06.2016.
Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 ПК України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 по справі №920/739/17).
Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Матеріали містять Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за №1087/0/45-19 від 01.07.2019 виданий Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області (арк. справи №38), згідно якого встановлено, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки за кадастровим номером 6310137500:02:043:0065 по просп. Ювілейному, 26 у м. Харкові становить 30 849 983,00 грн.
Отже судом встановлено, наявність наданих позивачем у справі доказів зокрема: Витяг з Державного земельного кадастру про вищевказану земельну ділянку, що використовується відповідачем, яким підтверджується  сформування даної земельної ділянки, як об`єкту цивільних прав, та наявність у матеріалах справи Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.
Перевіривши розрахунки Харківської міської ради, які здійснені на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №1087/0/45-19 від 01.07.2019 виданий  Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області, суд дійшов висновку, що вони є вірними та здійснені на підставі Земельного кодексу України; Податкового кодексу України; Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 №1269/13; Положення про порядок визначення розміру орендної плати, плати за суперфіцій, земельний сервітут при наданні земельних ділянок у платне користування в місті Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 №41/08; Рішення Харківської міської ради від 03.07.2013 №1209/13 «Про затвердження «Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013».
Таким чином, враховуючи правомірне володіння та використання відповідачем нежитлових будівель: літ."Р-1", "М-1", літ. "Н-1", розташованих на земельній ділянці площею 0,8663 га по просп. Ювілейному, 26, оскільки останні належать йому на праві власності, сформування вказаної земельної ділянки, як об`єкту цивільних прав 02.06.2016, заявлення до стягнення з відповідача суму безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 01.09.2016 по 31.08.2019, тобто за період коли вказана земельна ділянка була сформована, наявність у матеріалах справи Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за №1087/0/45-19 від 01.07.2019 виданий Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області, проте відповідне право щодо вказаної земельної ділянки за відповідачем не зареєстровано, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення позову. 
Щодо доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що площа земельної ділянки, яка фактично використовується ТОВ «Перехрестя Плюс», складає 500,6 кв.м., що відповідає сумі площ зовнішньої забудови нежитлових будівель літ. «Р-1», літ. «М-1», літ. «Н-1» по просп. Ювілейному, 26 у м. Харкові.
Як встановлено приписами ч.1, 3, 4, 9 ст. 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. 
Земельна ділянка з кадастровим номером 6310137500:02:043:0065 була сформована як об`єкт цивільних прав у розумінні ст. 79-1 ЗК України, площа земельної ділянки - 0,8663 га і вказана в проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 19.05.2015, який розроблювався на замовлення відповідача.
При цьому, необхідність застосування ст. 79-1 ЗК України та положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» в обґрунтування своїх позовних вимог статтями 1212-1214 ЦК України неодноразово зазначалася Верховним Судом, у постановах, зокрема, від 29.01.2019 у справах № 922/3780/17 та № 922/536/18, від 11.02.2019 у справі № 922/391/18, від 12.04.2019 у справі № 922/981/18 та від 12.06.2019 у справі № 922/902/18, у яких Верховний Суд дійшов висновку, що для вирішення спору щодо фактичного користування земельною ділянкою без укладення правовстановлюючих документів та без державної реєстрації прав на неї встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є спірна земельна ділянка, за користування якою Харківська міська рада просить стягнути безпідставно збережені кошти, сформованим об`єктом цивільних прав протягом усього періоду, зазначеного у позові.
В матеріалах справи відсутні докази існування земельної ділянки, в розумінні  ст. 79-1 ЗК України, площею 500,6 кв.м., як про це вказує відповідач.
Щодо відсутності спеціального дозволу та закону, який регулює процедуру здійснення самоврядного контролю, чим скаржник також обґрунтовує незаконність рішення суду першої інстанції.
Заперечення відповідача щодо правової природи проведеного обстеження, неповідомлення Відповідача про його проведення судом не приймаються з огляду на таке.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У свою чергу, ст. 12 Земельного кодексу України визначає, що до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст, належать, зокрема, повноваження щодо розпорядження землями територіальних громад, здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства (п.п. а, є ст. 12).
Щодо повноважень міської ради у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища, то відповідно до ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до власних повноважень міської ради у даній сфері належать, зокрема, справляння плати за землю, а серед делегованих - здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення відтворення лісів.
Статтею 189 Земельного кодексу України визначено, що самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами.
На виконання наданих Харківській міській раді як органу місцевого самоврядування повноважень, на сесії міської Ради прийняте рішення від 20.11.2015 № 7/15, яким затверджені положення Виконавчих органів міської ради 7 скликання.
Так, додатком 13 до вказаного рішення затверджене Положення про Департамент територіального контролю Харківської міської ради (далі - Положення), відповідно до п. 2.2. якого основним завданням Департаменту є здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного законодавства України, забезпечення виконання повноважень з питань державного архітектурно-будівельного контролю.
Пунктом 3.1.1. Положення визначено, що Департамент відповідно до покладених на нього завдань здійснює самоврядний контролю за використанням та охороною земель комунальної власності територіальної громади міста Харкова, а також за додержанням юридичними та фізичними особами земельного законодавства.
Пункт 3.1.5. встановлює, що Департамент здійснює контроль за додержанням вимог законодавства України при використанні земель комунальної власності фізичними та юридичними особами, виявляє та фіксує факти неодержання доходів за період тимчасового невикористання земельної ділянки (самовільного зайняття), використання земельної ділянки без документа, що посвідчує право на земельну ділянку, неодержання доходів унаслідок порушення умов договору оренди землі (нецільове використання), невідповідність розміру орендної плати за договором оренди землі вимогам чинного законодавства.
Для виконання покладених на Департамент функцій і завдань Департамент розраховує розмір збитків, заподіяних територіальній громаді міста Харкова порушенням вимог земельного законодавства, у випадках, визначених Земельним кодексом України; розмір коштів, які підлягають відшкодуванню Харківській міській раді в результаті набуття, зберігання майна (земельних ділянок) територіальної громади м. Харкова без достатніх правових підстав (у розмірі орендної плати за землю); плату за землю як податок (у формі орендної плати або земельного податку); отримує розрахунковим методом із застосуванням програмних комплексів з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки, (п. 3.1.9. Положення).
Згідно п.п.3.2.1.-3.2.5. Департамент має право:
- обстежувати будь-які земельні ділянки в межах міста Харкова з метою здійснення контролю за дотриманням порядку їх використання та охорони, а також при підготовці рішень про передачу у власність та користування, при оформленні угод щодо оренди землі, актів прийому-передачі земельних ділянок, за вмотивованими запитами виконавчих органів Харківської міської ради та в інших випадках, які необхідні для виконання покладених на Департамент повноважень.
- складати акти обстеження земельних ділянок та дотримання умов їх використання. Виносити приписи про усунення порушень у сфері благоустрою.
- отримувати у встановленому законом порядку від фізичних та юридичних осіб інформацію, документи та відомості, необхідні для виконання покладених на Департамент завдань.
- здійснювати фото - та відеозйомку, застосовувати інші технічні засоби фіксування фактів порушення земельного законодавства та інтересів територіальної громади міста Харкова.
- самостійно, виходячи із покладених на Департамент функцій та завдань, актуальності, результатів проведеного аналізу стану та моніторингу забудови, визначати напрямки своєї діяльності, черговість вжиття необхідних заходів, здійснювати поточне та перспективне планування діяльності Департаменту.
Частина 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає, що, зокрема, акти міської ради, прийняті в межах наданих їй повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.
Отже, оскільки чинним земельним законодавством не деталізовано процедуру здійснення самоврядного контролю, то реалізація даного виду контролю регулюється на рівні прийняття нормативним актів органу місцевого самоврядування.
У вищенаведених нормативних положеннях відсутня вимога або ж обов`язковий етап у межах проведення самоврядного контролю такий, як повідомлення фактичного землекористувача про його проведення.
Відповідач, посилаючись на необхідність повідомлення землекористувача, застосував аналогію закону, а саме норми, які регулюють здійснення державного контролю за використанням та охороною земель (ст. 188 ЗК України), який Харківською міською радою при обстеженні земельної ділянки за адресою: м. Харків, просп. Ювілейний, 26 (колишн. П`ятидесятиріччя ВЛКСМ) кадастровий номер 6310137500:02:043:0065 не здійснювався, повноваження на його проведення позивач не має, оскільки він здійснюється відповідними уповноваженими на те державними органами, його здійснення регулюється окремим законом і саме для даного виду контролю встановлено необхідність повідомлення державним інспектором землекористувача про проведення державного контролю за використанням земель.
Щодо інших аргументів сторін, колегія суддів зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться в постанові суду, позаяк не покладаються судом в основу цього судового рішення, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", рішення від 10.02.2010). 
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін.
Керуючись статтями 269, 270, 275, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Харківської  області від 26.11.2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 24.02.2020 року. 

Головуючий суддя                                                                    В.І. Сіверін

Суддя                                                                                           О.І. Терещенко  

Суддя                                                                                           М.М. Слободін