ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/7570/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.
за участю секретаря судового засідання - Журавльова А.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Автокомплект" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2019 (головуючий суддя Сітайло Л.Г., судді Андрієнко В.В., Буравльов С.І.) у справі № 910/7570/19 Господарського суду міста Києва 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Автокомплект"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аетерна Україна"
про стягнення 1 846 678,16 грн,
Історія справи
Короткий зміст позовних вимог
1. У червні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Автокомплект" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аетерна Україна" (далі - відповідач) про стягнення 1 846 678,16 грн.
1.1. Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань з повернення позики за Договором № 001ФД про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 08.11.2016.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
2. Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.09.2019 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аетерна Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Автокомплект" борг у розмірі 1 846 678,16 грн та судовий збір у розмірі 27 700,17 грн.
2.1. Ухвалюючи зазначене рішення, місцевий господарський суд, посилаючись на положення статей 526, 530, 629, 1046, 1049 Цивільного кодексу України, дійшов висновку, що всупереч умовам договору відповідач не повернув в повному обсязі поворотну фінансову допомогу за договором. Крім того, судом першої інстанції було надано правову оцінку доводам відповідача про припинення зобов`язань за договором шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог та зазначено, що направлення заяви про припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог у даному випадку не припиняє обов`язку відповідача щодо своєчасного перерахування грошових коштів за Договором №001ДФ про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 18.11.2016.  
Короткий зміст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції
3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2019 скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.  
3.1. Обґрунтовуючи рішення у даній справі, суд апеляційної інстанції зазначив, що в силу положень статті 601 Цивільного кодексу України зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Заява про зарахування зустрічних однорідних вимог є правочином, який оформляється заявою однієї з сторін, і якщо інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, вона вправі, на підставі статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до суду.
Посилаючись на презумпцію правомірності правочину, обумовлену положеннями статті 204 Цивільного кодексу України, суд вказав, що заява про зарахування не оскаржена та не визнана недійсною у встановленому чинним законодавством України порядку. Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про припинення зобов`язань відповідача за Договором про надання поворотної фінансової допомоги № 001ФД від 08.11.2016 на суму 1 846 678,16 грн на підставі статті 601 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
4. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити без змін рішення суду першої інстанції. 
Аргументи учасників справи
Доводи позивача, викладені у касаційній скарзі (узагальнено)
5. На думку позивача, оскаржувану постанову ухвалено за неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, що призвело до помилкового скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.
5.1. Позиція суду апеляційної інстанції суперечить статті 601 Цивільного кодексу України та статті 86 ГПК України щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів.
5.2. Скаржник зазначає, що позивач не погоджувався з визначеною відповідачем сумою боргу за Договором поставки у розмірі 1 852 789,06 грн, яка не підтверджена первинними документами, тобто, зобов`язання сторін не є безспірними, що унеможливлює проведення зарахування зустрічних однорідних вимог. З огляду на наведене, у суду апеляційної інстанції не було правових підстав для встановлення факту погашення відповідачем заборгованості зарахуванням і він безпідставно скасував законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції.  
6. У відзиві на касаційну скаргу відповідач наголосив, що оскаржувана постанова прийнята у відповідності до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, з огляду на що просив касаційну скаргу залишити без задоволення. 
ПОЗИЦІЯ  ВЕРХОВНОГО  СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
7. Під час розгляду справи судами попередніх інстанцій установлено, що 08.11.2016 між ТОВ "Торговий дім "Автокомплект" (позикодавець) та ТОВ "Аетерна Україна" (позичальник) укладено Договір № 001ФД про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, за змістом якого позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти на умовах цього Договору, а позичальник зобов`язується повернути надану позику позикодавцю в порядку, встановленому Договором.
Згідно із п. 2.1 Договору (в редакції додаткової угоди від 09.01.2017) поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в сумі 50 000 000,00 грн на безоплатній основі, тобто відсотки (комісії та/або плата за користування грошовими коштами) не нараховуються і не сплачуються.
Відповідно до п. 3.1 Договору (з урахуванням додаткової угоди від 09.01.2017) позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику не пізніше "31"грудня 2017 року. Позичальник зобов`язаний повернути суму кожної виданої допомоги не пізніше ніж через 120 календарних днів від дати надання такої позики, але не пізніше кінцевого терміну повернення, в залежності яка дата наступає раніше.
8. Судами також установлено, що на виконання умов вказаного договору позивач перерахував відповідачу грошові кошти у загальному розмірі 2 310 553,55 грн, що підтверджується платіжними дорученнями, наявними в матеріалах справи. 
9. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконав, а саме частково повернув грошові кошти за Договором в розмірі 463 875,39 грн, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 1 846 678,16 грн, які він просив стягнути з останнього. 
10. За змістом статей 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, у строк, встановлений у зобов`язанні. Обов`язковість виконання договору презюмується положеннями статті 629 Кодексу.
11. Колегія суддів зазначає, що укладений між сторонами договір, який є підставою позову, за своєю правовою природою є договором позики.
12. Відповідно до приписів статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
13. Згідно із частинами 1 та 3 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
14. Так, судами попередніх інстанцій установлено, що всупереч умовам договору відповідач повернув поворотну фінансову допомогу за договором лише у розмірі 463 875,39 грн, що підтверджується виписками по рахунку позивача, доказів на повернення відповідачем решти суми позики у розмірі 1 846 678,16 грн матеріали справи не містять. 
15. У свою чергу, заперечуючи проти позову, відповідач вказав про укладення 27.02.2018 між сторонами спору Договору про припинення зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до умов якого в силу положень статті 601 Цивільного кодексу України сторони дійшли згоди про зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов`язаннями, що виникли у сторін відповідно до Договору поставки № 87 від 18.11.2016 та Договору про надання поворотної фінансової допомоги №1ФД від 08.11.2016, з огляду на що заборгованість у відповідача відсутня. На підтвердження наведеного відповідачем надано суду копію Додаткової угоди до Договору поставки № 87 від 12.02.2018 та копію Договору №001 ЗЗОМ від 27.02.2018 про припинення зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог. 
16. Також господарськими судами установлено, що 05.09.2019 відповідачем направлено на адресу позивача заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог, за змістом якої відповідач просив позивача: 
1) вважати, що з моменту отримання цієї заяви між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аетерна Україна" та Товариством з обмежено відповідальністю "Торговий дім "Автокомплект" проведено зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, у розмірі 1 846 678,16 грн;
2) вважати, що з моменту отримання цієї заяви заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Автокомплект" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Аетерна Україна" за договором зобов`язання за Договором поставки №87 від 18.11.2016 складає 6 110,9 грн з ПДВ;
3) вважати, що з моменту отримання цієї заяви у Товариства з обмеженою відповідальністю "Аетерна Україна" відсутні зобов`язання перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Автокомплект" з повернення поворотної фінансової допомоги за Договором про надання поворотної фінансової допомоги № 001ФД від 08.11.2016.
17. У відповідь на заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог, позивач 10.09.2019 направив відповідачу лист, в якому заперечив щодо існування в останнього заборгованості за договором поставки № 87 від 18.11.2016.
18. За змістом частини 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно з частинами 76, 77 зазначеного Кодексу належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування; обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).
19. Переглядаючи справу відповідно до положень статті 269 Господарського процесуального кодексу України та скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний господарський суд виходив, зокрема, із того, що заява про зарахування не оскаржена та не визнана недійсною, у встановленому чинним законодавством України порядку, у зв`язку із чим дійшов висновку щодо припинення зобов`язань відповідача за Договором про надання поворотної фінансової допомоги № 001ФД від 08.11.2016 на суму 1 846 678,16 грн на підставі статті 601 Цивільного кодексу України та відмовив у задоволенні позовних вимог. 
20. Колегія суддів зазначає, що частинами першою та другою статті 598 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках установлених законом.
21. Відповідно до частини третьої статті 203 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.
22. Згідно зі статтею 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. 
23. Виходячи із зазначеного, вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду); строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.
Правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо).
24. Наслідком здійснення такого правочину є припинення як обов`язку заявника перед адресатом, так і обов`язку адресата перед заявником з моменту здійснення заяви про зарахування, що зумовлює необхідність визначення заявником тих вимог до нього, які відповідають вказаним вище умовам.
25. Спеціального порядку та форми здійснення відповідної заяви як одностороннього правочину не передбачено законодавством; за загальними правилами про правочини (наслідки недодержання його письмової форми), відповідну заяву про зарахування на адресу іншої сторони як односторонній правочин слід вважати зробленою та такою, що спричинила відповідні цивільно-правові наслідки, в момент усної заяви однієї з сторін на адресу іншої сторони чи в момент вручення однією стороною іншій стороні повідомлення, що містить письмове волевиявлення на припинення зустрічних вимог зарахуванням. Моментом припинення зобов`язань сторін у такому разі є момент вчинення заяви про зарахування у визначеному порядку.
26. Зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. Інститут заліку покликаний оптимізувати діяльність двох взаємозобов`язаних, хоч і за різними підставами, осіб. Ця оптимізація полягає в усуненні зустрічного переміщення однорідних цінностей, які складають предмети взаємних зобов`язань, зменшує ризик сторін, який виникає при здійсненні виконання, а також їх витрати, пов`язані з виконанням.
27. Таким чином, зарахування можливе за наявності таких умов: зустрічність вимог, тобто сторони беруть участь у двох зобов`язаннях, і при цьому кредитор в одному зобов`язанні є боржником в іншому зобов`язанні; однорідність вимог (гроші, однорідні речі), строк виконання яких настав.
28. Припинення зобов`язання зарахуванням зустрічної вимоги є односторонньою угодою, яка оформляється заявою однією з сторін. Зарахування, проведене за заявою однієї сторони, діє з моменту, коли є у наявності всі умови для зарахування.
29. Заяви однієї сторони достатньо для проведення зарахування, а якщо інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, вона вправі звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до суду, що в подальшому буде підставою для перегляду рішення в даній справі за новивиявленими обставинами.
30. Якщо друга сторона вважає, що заява першої сторони є нікчемним правочином, а відтак не припиняє зобов`язань (наприклад, недопустимість зарахування зустрічних вимог згідно з статтею 203 ГК України та статтею 602 ЦК України), то друга сторона вправі звернутися до господарського суду з позовом про примусове виконання зобов`язання першою стороною в натурі або про застосування інших способів захисту, встановлених законом.
31. Посилаючись лише на відсутність доказів оскарження позивачем заяви про зарахування зустрічних вимог та відсутність доказів визнання її недійсною, в силу чого правочин є правомірним, апеляційний суд дійшов передчасного висновку про можливість припинення зобов`язань відповідача за Договором про надання поворотної фінансової допомоги №001ФД від 08.11.2016 на суму 1 846 678,16 грн на підставі статті 601 Цивільного кодексу України, не врахувавши при цьому вимог даної статті щодо умов зарахування, як то зустрічність вимог, однорідність вимог та строк їх виконання, не дослідивши названих критеріїв та не урахувавши відсутність в матеріалах справи доказів наявності у позивача заборгованості за договором поставки № 87 від 18.11.2016, так само як і самого договору. 
32. Колегія суддів наголошує, що ще однією важливою умовою для здійснення зарахування зустрічних вимог - є безспірність вимог, які зараховуються, а саме - відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань.
33. Судом першої інстанції установлено, що позивач не визнає наявного у нього обов`язку зі сплати за договором поставки №87 від 18.11.2016 у визначеному відповідачем розмірі, тобто між сторонами існує неузгодженість щодо наявності зустрічного зобов`язання, тому відсутня безспірність заявлених однорідних вимог.
При цьому, відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження суми заборгованості позивача за договором поставки № 87 від 18.11.2016.
34. За наведених обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що направлення заяви про припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог у цьому випадку не припиняє обов`язку відповідача щодо своєчасного перерахування грошових коштів за Договором № 001ДФ про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 18.11.2016.
При цьому, суд вірно вказав, що питання про стягнення відповідачем з позивача заборгованості за невиконання умов договору поставки № 87 від 18.11.2016 не є предметом розгляду цієї справи, а тому підлягає вирішенню в судовому порядку шляхом звернення з окремим позовом з дотриманням вимог підсудності.
35. Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що судом апеляційної інстанції помилково було скасовано законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції, оскільки неправильно застосовано положення матеріального права, а саме норми статті 601 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції має бути залишено в силі.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
36. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.
37. З огляду на викладене касаційна інстанція вважає наведені у касаційній скарзі доводи обґрунтованими, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції із залишенням у силі рішення господарського суду першої інстанції.
Судові витрати
38. У зв`язку із задоволенням касаційної скарги та скасуванням постанови суду апеляційної інстанції, судові витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на відповідача. 
Керуючись статтями 300, 301, 308, 312, 314, 315, 317 ГПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Автокомплект" задовольнити. 
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2019 скасувати.
3. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2019 у справі №  910/7570/19 залишити в силі.
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аетерна Україна" (код 39331424) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Автокомплект" (код 36757096) 55 400,34 грн судового збору за подання касаційної скарги.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                Суховий В.Г.
Судді                                                                                          Берднік І.С.
                                                                                            Міщенко І.С.