УХВАЛА        
 
27 січня 2020 року
 
м. Київ
 
справа № 522/8741/13-ц
провадження № 61-21459ск19
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду                   Жданової В. С. розглянув касаційну скаргу заступника прокурора Одеської області на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2015 року та постанову Одеського апеляційного суду від                      03 жовтня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних рішень, дій чи бездіяльності органу, що здійснює досудове розслідування і прокуратури,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У квітні 2013 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з указаним позовом, в якому з урахуванням уточнень просили стягнути з Державного бюджету України в особі Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 399 110 дол. США, що станом на                       4 грудня 2015 року за курсом НБУ еквівалентно 9 214 973 грн 76 коп.;                198 330,33 дол. США, що станом на 4 грудня 2015 року за курсом                    НБУ еквівалентно 4 623 139 грн 70 коп.; 330 336 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди; на користь ОСОБА_2 у рахунок відшкодування моральної шкоди 165 168 грн, завданої діями та бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства та ГУ УМВС України в Одеській області.
 
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня                     2015 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України в особі Державної казначейської служби України на користь                                                    ОСОБА_1 399 110 дол. США, що з урахуванням курсу НБУ станом на 04 грудня 2015 року з розрахунку 23,088807 грн за 1 долар США становить 9 214 973 грн 76 коп. 
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року апеляційну скаргу Державної казначейської служби України залишено без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2015 року в частині стягнення з Державного бюджету України в особі Державної казначейської служби України на користь                                                       ОСОБА_1 399 110 дол. США, що з урахуванням курсу НБУ станом на 04 грудня 2015 року з розрахунку 23,088807 грн за 1 долар США становить 9 214 973 грн 76 коп. та в частині підстав відмови у стягненні 3% річних за прострочення повернення грошових коштів на підставі частини другої статті 625 ЦК України у розмірі 198 330,33 дол. США змінено.
Стягнуто за рахунок коштів Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь                                            ОСОБА_1 399 110 дол. США.
Відмовлено у вимогах ОСОБА_1 про стягнення 198 330,33 дол. США з підстав викладених у постанові суду апеляційної інстанції.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2015 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто за рахунок коштів Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 330 336 грн. 
В іншій частині рішення місцевого суду залишено без змін.
 
У грудні 2019 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга заступника прокурора Одеської області на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2015 року та постанову Одеського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року.
 
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. 
 
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.  
 
У клопотанні, доданому до касаційної скарги, заявник просить зупинити виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2015 року та постанови Одеського апеляційного суду від 03 жовтня              2019 року до закінчення касаційного провадження.
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України встановлено, що за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії. 
 
Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Ухвалою Верховного Суду 27 грудня 2019 року за клопотаннями Державної казначейської служби України зупинено виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2015 року та постанови Одеського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до                   ГУ МВС України в Одеській області, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних рішень, дій чи бездіяльності органу, що здійснює досудове розслідування і прокуратури до закінчення касаційного провадження.
 
Повторного зупинення виконання рішення до закінчення касаційного провадження цивільно-процесуальним законодавством не передбачено.
 
Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України,
                                                        
УХВАЛИВ :
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
У задоволенні клопотання заступника прокурора Одеської області про зупинення виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2015 року та постанови Одеського апеляційного суду від     03 жовтня 2019 року до закінчення касаційного провадження відмовити.
 
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї                      документи, роз`яснити їх право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                    В. С. Жданова