ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1093/20 Справа № 199/2722/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Подорець О. Б. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року                        Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів          -        Варенко О.П., Городничої В.С.,
при секретарі         -        Василенко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу Новокодацького районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 
на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2019 року 
по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Амур-Нижньодніпровський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення та внесення змін в актові записи,-

ВСТАНОВИЛА:
В квітні 2019 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Амур-Нижньодніпровський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення та внесення змін в актові записи.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2019 року заяву ОСОБА_1 , де заінтересована особа - Амур-Нижньодніпровський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення та внесення змін в актові записи – задоволено в повному обсязі.
Встановлено юридичний факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є євреєм за національністю (за походженням), з внесенням змін в актовий запис про шлюб №332 від 19.02.1950, складений Центральним районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в графі національність з «росіянин» змінено на «єврей» та з внесенням змін в актовий запис про смерть №1201 від 05.07.1989, складений Новокадацьким районним у м.Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в графі національність з «росіянин» змінено на «єврей».
В апеляційній скарзі Новокодацький районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області просить скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2019 року у справі №199/2722/19 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Амур-Нижньодніпровський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення та внесення змін в актові записи.
Відзивів на апеляційну скаргу Новокодацького районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2019 року від інших учасників справи до суду не надходило.
Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є етнічним іудеєм (євреєм). Його батько, ОСОБА_3 , та його батько - дідусь заявника, ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ), за національністю були євреями. 
Згідно копії актового запису №339 з метричної книги синагоги м. Катеринослава про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 (за старим стилем) Шкроб ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) матір`ю його дідуся, була « ОСОБА_7 – ОСОБА_8 ».
Згідно копії актового запису №339 з метричної книги синагоги м. Катеринослава про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 (за старим стилем) Шкроб М. (Шкробь Менахема) - дідусь заявника, було зроблено обряд обрізання особою « ОСОБА_9 ».
Метою звернення ОСОБА_2 із заявою є прагне відновити та зберегти своє етнічне єврейське походження відповідно до положень Закону України «Про національні меншини в Україні».
В обстругування своєї заяви він зазначає, що його батько та його дідусь неодноразово вказували на своє єврейське походження, дотримувалися традицій та обрядів осіб єврейського походження.
Встановлення факту національності дідуся має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне йому для виїзду до держави Ізраїль та отримання пільг, які надає жителям нашого міста діаспора.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 звернувся із заявою до Амур-Нижньодніпровського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про внесення змін до актового запису про народження його батька в частині його національності з росіянина на єврея.
З висновку Амур-Нижньодніпровського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 29 березня 2019 року вбачається, що заявнику ОСОБА_1 було відмовлено у внесенні змін до актового запису про шлюб дідуся заявник №332 від 19.02.1950 року, складеного Центральним районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області національність нареченого з росіянин на єврей, до актового запису про смерть дідуся заявника №1201 від 05.07.1989 року національність померлого з «росіянин» на «єврей» у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів.
Відповідно до ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.
Згідно із ст.300 ЦК України фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.
Відповідно до ст.315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення факту, що має юридичне значення, і відповідно до ч.2 цієї статті зазначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно із ч.ч.1,6 ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану.
Відповідно до п. 2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення та внесення змін в актові записи, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що проаналізувавши дані заяви та дослідивши всі докази на які посилається заявник знайшли своє підтвердження, тобто що дідусь заявника, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за національністю є євреєм, у зв`язку із чим заява підлягає задоволенню.
Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта про те, що рішення суду першої інстанції є необгрунтованим та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, так як на сам перед не встановлено фактичних обставин по справі (не взято до уваги відомості актового запису про смерть), з посиланням на докази, які не співпадають з відомостями зазначеними в актовому записі про смерть (відносно померлого), що призвело до суттєвих порушень вимог цивільного процесуального законодавства України, колегія суддів ставиться критично, оскільки доказів на підтвердження вищевказаних доводив у відповідності до вимог ст.81 ЦПК України апелянтом до суду не надано.        
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. 
Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Новокодацького районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко 

В.С.Городнича