ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 лютого 2020 року 

м. Харків

справа № 643/102/18
провадження № 22-ц/818/222/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів  Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

секретаря Кучер Ю.Ю.,

Учасники справи:

Позивач:  ОСОБА_1 ,

Відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом   ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживача, визнання права та відшкодування банківського вкладу, 

за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Смолія Богдана Володимировича на рішення Московського районного суду м. Харкова від 27 березня 2019 року, ухвалене суддею Майстренком О.М.,

в с т а н о в и в :

У січні 2018 року ОСОБА_1  звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просила:
- визнати право ОСОБА_1 на отримання відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування за рахунком № НОМЕР_1 на суму 16 000,00 гривень, за рахунком № НОМЕР_2 на суму 123,20 гривен, 
- зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника ПАТ «Банк Михайлівський», яка має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду за рахунком № НОМЕР_1 на суму 16 000,00 гривень, за рахунком № НОМЕР_2 на суму 123,20 гривен, 
- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вчинити усі необхідні дії в межах наданих законом повноважень, на здійснення виплати відшкодування коштів в межах гарантованої суми ОСОБА_1 як вкладнику неплатоспроможного банку ПАТ «Банк Михайлівський».

Позов мотивований тим, що 6 травня 2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 було укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» № 980-006-000004453 . На виконання Договору було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 , на який було внесено через касу ПАТ «Банк Михайлівський» 16 000 грн з призначенням платежу - «Внесення готівки на поточний рахунок». Також був відкритий картковий рахунок № НОМЕР_2 згідно з Заявою (оферта) № 200523905 від 06.05.2016 року. В подальшому на картковий рахунок зарахувались відсотки від депозитів. Позивачем також було укладено договір № 980-006-000234951 від 06.05.2016 року, як позикодавцем, та ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр», як позичальником. На виконання цього договору позивач перерахував 11 000 гривень на рахунок ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр». Також позивачем було укладено договір № 980-006-000236509 від 11.05.2016 року, як позикодавцем, та ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр», як позичальником. На виконання цього договору позивач перерахував 5 000 гривень на рахунок ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр». Умовами договору № 980-006-000234951 від 06.05.2016 року, та договору № 980-006-000236509 від 11.05.2016 року передбачено, що кошти надаються позивачем позичальнику в тимчасове користування за плату, а ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» зобов`язане повернути позивачеві отримані кошти в зазначений строк на рахунок № НОМЕР_1 , та сплатити за період користування відповідні проценти на картковий рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ «Банк Михайлівський». Також пунктом 5.4.3 договорів передбачено право позичальника достроково повернути кошти з власної ініціативи. На виконання цих договорів на поточний рахунок позивача № НОМЕР_1 19 травня 2016 року від ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» надійшли кошти в розмірі: 11 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором   № 980-006-000234951 від 06.05 2016 року»; 5 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором   № 980-006-000236509 від 11.05.2016 року». На картковий рахунок позивача № НОМЕР_2 19 травня 2016 року від ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» надійшли кошти в розмірі: 97,38 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору   № 980-006-000234951 від 06.05.2016 року»; 25,82 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору   № 980-006-000236509 від 11.05.2016 року». 23 травня 2016 року на підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 №14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далi - «Фонд») прийнято рішення від 23.05.2016 № 812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський», згідно з яким розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23.05.2016 до 22.06.2016 включно та призначено уповноважену особу Фонду ОСОБА_2 . 13 червня 2016 року виконавчою дирекцією Фонду прийняте рішення № 991 відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» з 23 червня 2016 року до 22 липня 2016 року включно. Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 липня 2016 року № 1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13 липня 2016 року до 12 липня 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнко Юрія Петровича. Рішенням виконавчої дирекції Фонду №1702 від 01 вересня 2016 року змінено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" на ОСОБА_3 з 5 вересня 2016 року. Згідно з виписками, станом на день запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» на поточному рахунку № НОМЕР_1 Вкладника (позивача) залишок коштів становив 16 000,00 гривень та на картковому рахунку № НОМЕР_2 залишок коштів становив 123,20 гривень, які відповідно до ч.1 ст. 26, п.3 ч.2 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) гарантуються Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у граничному розмірі відшкодування коштів 200 000,00 грн. та підлягають відшкодуванню за рахунок коштів Фонду. За інформацією на офіційному сайті Фонду, виплати гарантованого відшкодування вкладникам ПАТ «Банк Михайлівський» розпочалися 15 липня 2016 року. Звернувшись до банка-агента Фонду в Харківській області, яким є ПАТ ПУМБ, позивач отримав інформацію, що його немає в реєстрі на виплату. Зателефонувавши за телефонами «гарячої лінії з питань гарантування вкладів фізичних осіб» ПАТ «Банк Михайлівський» та ПАТ ПУМБ позивач отримав підтвердження, що в реєстрі на відшкодування його даних немає. 12 серпня 2016 року позивач звернувся до Уповноваженої особи з заявою про надання довідки (виписки) про стан рахунків, відкритих в Банку, та із заявою про включення його рахунків до переліку рахунків вкладників, що мають право на виплати гарантованого відшкодування відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». На свій запит позивач отримав відповідь від ПАТ «Банк Михайлівський» №3Г1(К)/11984/1 від 20.09.2016, яка містить повідомлення про нікчемність правочину. В зазначеному повідомленні міститься твердження про те, що перекази коштів на поточний рахунок № НОМЕР_1 та на картковий рахунок № НОМЕР_2 позивача, здійснені 19.05.2016, є "нікчемними правочинами" в силу положень ст.215 Цивільного кодексу України та п.п.7-9 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». На день подання цього позову кошти, які були перераховані від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та обліковуються на поточному рахунку № НОМЕР_1 та картковому рахунку №  НОМЕР_2 позивача у загальній сумі 16 123,20 гривень  -  не виплачені, та по ним немає інформації в реєстрі на виплати гарантованого відшкодування відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Право позивача володіти, користуватися і розпоряджатися коштами, які обліковуються банком (Відповідачем) на поточному рахунку № НОМЕР_1  та картковому рахунку №  НОМЕР_2 у загальній сумі 16 123,20 гривень - не визнається (заперечується) відповідачами та порушуються права власності позивача на права вимоги за гарантованими законом виплатами відшкодування за вкладом у розмірі 16 123,20 грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27 березня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано право ОСОБА_1 на отримання відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування за рахунком № НОМЕР_1 на суму 16 000,00 гривень, за рахунком № НОМЕР_2 на суму 123,20 гривень. Зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника ПАТ «Банк Михайлівський», яка має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду за рахунком № НОМЕР_1 на суму 16 000,00 гривень, за рахунком № НОМЕР_2 на суму 123,20 гривен до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що переказ коштів за своєю суттю не є правочином в розумінні ст. 202 ЦК України, отже не може бути визнаний недійсним або нікчемним в порядку ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки Уповноважена особа Фонду не є стороною правочину, на виконання якого було здійснено переказ коштів. Враховуючи, що права позивача були порушені, слід визнати право позивача на отримання коштів на суму 16 000,00 гривень та на суму 123,20 гривен в ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Смолій Богдан Володимирович  звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду та закрити провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним, судом порушено норми матеріального і процесуального права. Зазначає, що Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. 

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноважена особа Фонду виконує від імені Фонду делеговані ним повноваження щодо гарантування вкладів фізичних осіб, а тому спір стосовно формування переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відзиву на апеляційну скаргу від учасників справи до апеляційного суду не надходило.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, 6 травня 2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 було укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» № 980-006-000004453. 

На виконання Договору було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 , на який було внесено через касу ПАТ «Банк Михайлівський» 16 000 грн. згідно квитанції № 1014829 від 06.05.2016 року з призначенням платежу - «Внесення готівки на поточний рахунок». Також був відкритий картковий рахунок № НОМЕР_2 згідно з Заявою (оферта) № 200523905 від 06.05.2016 року . В подальшому на картковий рахунок зарахувались відсотки від депозитів.

Позивачем також було укладено договір № 980-006-000234951 від 06.05.2016 року, як позикодавцем, та ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр», як позичальником .
На виконання цього договору Позивач перерахував 11 000 гривень на рахунок ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» згідно платіжного доручення № 1014812 від 06.05.2016 .

Також Позивачем було укладено договір № 980-006-000236509 від 11.05.2016 року, як позикодавцем, та ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр», як позичальником .
На виконання цього договору Позивач перерахував 5 000 гривень на рахунок ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» згідно платіжного доручення № 1911544 від 11.05.2016 .

Умовами договору № 980-006-000234951 від 06.05.2016 року, та договору № 980-006-000236509 від 11.05.2016 року передбачено, що кошти надаються позивачем позичальнику в тимчасове користування за плату, а ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» зобов`язане повернути позивачеві отримані кошти в зазначений строк на рахунок № НОМЕР_1 , та сплатити за період користування відповідні проценти на картковий рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ «Банк Михайлівський». Також пунктом 5.4.3 договорів передбачено право позичальника достроково повернути кошти з власної ініціативи.

На виконання цих договорів на поточний рахунок Позивача № НОМЕР_1 19 травня 2016 року від ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» надійшли кошти в розмірі:
-   11 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором   № 980-006-000234951 від 06.05 2016 року»;
- 5 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором   № 980-006-000236509 від 11.05.2016 року»;
На картковий рахунок Позивача № НОМЕР_2 19 травня 2016 року від ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» надійшли кошти в розмірі:
-   97,38 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору   № 980-006-000234951 від 06.05.2016 року»;
- 25,82 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору   № 980-006-000236509 від 11.05.2016 року».
Надходження коштів та зарахування їх на поточний та картковий рахунки позивача підтверджується довідками про стан рахунків № 3Г(К)/18695, № 3Г(К)/18696 від 11.05.2017 року.

23 травня 2016 року на підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 №14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далi - «Фонд») прийнято рішення від 23.05.2016 № 812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський», згідно з яким розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23.05.2016 до 22.06.2016 включно та призначено уповноважену особу Фонду ОСОБА_2 .

13 червня 2016 року виконавчою дирекцією Фонду прийняте рішення № 991 відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» з 23 червня 2016 року до 22 липня 2016 року включно.
Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 липня 2016 року № 1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13 липня 2016 року до 12 липня 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнко Юрія Петровича.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №1702 від 01 вересня 2016 року змінено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" на ОСОБА_3 з 05 вересня 2016 року.

Частиною першою статті 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Разом з тим відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 цього Кодексу).

З аналізу наведених процесуальних норм убачається, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Спірні правовідносини у цій справі врегульовано Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким установлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відносини, що виникають у зв`язку зі створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України (стаття 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

За змістом статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно із частиною першою статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Для цього Фонд наділено відповідними функціями, визначеними частиною другою статті 4 цього Закону, серед яких, зокрема: ведення реєстру учасників Фонду; здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами у строки, визначені цим Законом; здійснення заходів щодо інформування громадськості про функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників.

На підставі частин першої та другої статті 6 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у межах своїх функцій та повноважень Фонд здійснює нормативне регулювання системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд приймає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов`язковими до виконання банками, юридичними та фізичними особами.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Частиною другою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення ним банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду. 

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500 000 рахунків, не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Гарантії ФГВФО є гарантіями держави, передбаченими Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Для виконання ФГВФО відповідних зобов`язань можуть залучатися державні кошти, тому рішення та дії Фонду чи уповноваженої особи ФГВФО щодо включення вкладника до переліку осіб, яким необхідно здійснити виплату відшкодувань сум вкладів за рахунок коштів ФГВФО, є рішеннями та діями суб`єкта владних повноважень, який реалізує делеговані державою повноваження щодо виведення з ринку неплатоспроможних банків.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що по суті спір у цій справі стосується вимог щодо формування переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО, та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат, а отже є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів з урахуванням установленого частиною першою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» граничного розміру відшкодування за вкладами та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція зазначена, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 761/2499/18 та від 18 вересня 2019 року у справі № 194/1149/17.

Зважаючи на зазначене, звернення позивача до суду з указаними вимогами не є підставою для розгляду спору в порядку цивільного судочинства, оскільки позивач фактично звернулась за захистом прав, порушених суб`єктом владних повноважень, що виникли із адміністративних відносин, тому такий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Отже справу, яка переглядається, суд першої інстанції помилково розглянув по суті не врахувавши, що вказані позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 ст. 377 ЦПК України визначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, визначених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю, оскільки спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 377, 381, 382-384, 389 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Смолія Богдана Володимировича  - задовольнити. 

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 27 березня 2019 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживача фінансових послуг, визнання права - закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий                                                                  С.С. Кругова

Судді                                                                          О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови
складено 7 лютого 2020 року