Ухвала
 
06 лютого 2020 року
місто Київ
 
справа № 158/280/18
провадження № 61-2474ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 09 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Ківерцівського районного нотаріального округу Волинської області Грудзевич Тетяна Олександрівна, Служба у справах дітей Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області, про визнання недійсним договору дарування житлового будинку,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання недійсним договору дарування житлового будинку, посвідченого 20 січня 2017 року приватним нотаріусом Ківерцівського районного нотаріального округу Волинської області Грудзевич Т. О.
Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 20 вересня 2019 року позов задоволено. Визнано недійсним договір дарування житлового будинку, посвідченого 20 січня 2017 року приватним нотаріусом Ківерцівського районного нотаріального округу Волинської області Грудзевич Т. О. Здійснено розподіл судовий витрат, скасовано заходи забезпечення позову.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 09 січня 2020 року у справі призначено повторну посмертну комісійну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено таке питання: чи усвідомлював ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , значення своїх дій та (або) міг керувати ними у момент укладення договору дарування 20 січня 2017 року. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.
ОСОБА_1 31 січня 2020 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просила скасувати рішення суду апеляційної інстанції, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Касаційна скарга обґрунтовувалася тим, що відповідачем у суді першої інстанції заявлялося клопотання про призначення у справі повторної посмертної комісійної судово-психіатричної експертизи, у задоволені такого клопотання судом відмовлено, визнано висновок посмертної судово-психіатричної експертизи від 09 квітня 20119 року № 72 обґрунтованим і таким, що не суперечить іншим матеріалам справи. На переконання заявника, є надуманими висновки суду апеляційної інстанції, що питання про те, чи міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними ОСОБА_3 на час видачі доручень та чи страждав він на інші психічні розлади, не відноситься до предмету цього спору. Заявник вважає, що висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для визнання спірного договору недійсним відповідають обставинам справи, зокрема висновку судової експертизи. За наведених обставин, на переконання заявника, суд апеляційної інстанції безпідставно задовольнив клопотання відповідача про призначення у справі повторної посмертної комісійної судово-психіатричної експертизи.
Касаційна скарга не містить доводів щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваного судового рішення в частині висновків про зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи.
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Верховний Суд вивчив подану касаційну скаргу та додані документи, за результатами чого зробив такі висновки.
Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 
1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 
2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 
3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Відповідно до визначених заявником доводів, викладених в тексті касаційної скарги, заявник оскаржує ухвалу Волинського апеляційного суду від 09 січня 2020 року в частині вирішення процесуального питання про призначення у справі судової експертизи.
Право на оскарження у касаційному порядку ухвал суду апеляційної інстанції визначено у пункті 3 частини першої статті 389 ЦПК України. Ухвали апеляційного суду щодо призначення у справі експертизи відсутні у зазначеному пункті.
Таким чином, за змістом статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень, ухвали суду апеляційної інстанції з питань щодо призначення експертизи, не можуть бути оскаржені у касаційному порядку.
Разом з цим Верховним Судом враховано, що у касаційній скарзі відсутні доводи та вимога щодо оскарження ухвали Волинського апеляційного суду від 09 січня 2020 року в частині зупинення провадження у справі, а тому в цій частині висновків така ухвала не переглядається судом касаційної інстанції.
За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи наведене, ухвала Волинського апеляційного суду від 09 січня 2020 року про призначення у справі судової експертизи, не переглядається в касаційному порядку відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України.
Керуючись частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 09 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Ківерцівського районного нотаріального округу Волинської області Грудзевич Тетяна Олександрівна, Служба у справах дітей Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області, про визнання недійсним договору дарування житлового будинку.
Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити заявнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                           С. О. Погрібний