ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року	Львів	Справа № 460/3438/19 пров. № А/857/543/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р.Й.,
суддів                                                                       Гуляка В.В.,
                                                                                 Ільчишин Н.В.,
з участю секретаря судового засідання                Максим О.Ю.,  

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року (прийняту у м. Рівне суддею Щербаковим В.В.) про повернення заяви без розгляду в адміністративній справі № 460/3438/19 за позовом ОСОБА_1 до Володимирецької селищної ради про визнання рішення незаконним та протиправним, стягнення моральної шкоди, зобов`язання вчинення певних дій, 

                                                   В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року ОСОБА_1 повернуто без розгляду заяву, подану в порядку ст. 383 КАС України.

Не погодившись із цією ухвалою, її оскаржив ОСОБА_1 , який вважає, що суд при постановленні цієї ухвали допустив неправильне застосування норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви, тому просив скасувати вказану ухвалу і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що до суду ним подана заява в порядку ст. 383 КАС України і ця заява відповідає усім вимогам передбачених цією нормою, проте суд на це уваги навіть не звернув. Посилання суду на наявне провадження № 460/3438/19 та очевидне прийняття і приєднання поданої ним окремої заяви в порядку статті 383 КАС України безпосередньо до цього провадження є неправильними і недопустимим. У цьому випадку має бути два окремі провадження. Тим більше, що вказане провадження відкрите з приводу прийнятого відповідачем рішення в порядку позовного провадження за його позовом, а заяву в порядку статті 383 КАС України подано з огляду на подальші провокативні, дискримінаційно-дискредитаційні дії відповідача.
Також вказує, що він вкрай критично оцінює і посилання суду на статтю 167 КАС України як підставу для повернення його заяви, яка по суті не врегульовує заяв, які подані в порядку статті 383 КАС України. Суд послався на цю норму, проте у чому ж подана ним заява не відповідає вимогам, не зазначає, що по суті є чистої води маніпуляцією.

Також апелянт подав електронною поштою до суду апеляційної інстанції заяву (вхідний № 4675/20), у якій просив розгляд його апеляційної скарги проводити без його участі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) не здійснювалося. 
Також за приписами частини другої статті 313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Встановлено, що 09 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду із заявою в порядку статті 383 КАС України, у якій просив:
- визнати пропозицію (як дію) селищного голови О.Осмоловича Володимирецької селищної ради, яка викладена у листі № 02-23/1976 від 27.11.2019 звернутися ОСОБА_2 . 02.12.2019 о 08:00 год. до Володимирецької селищної ради для отримання ордеру на вселення у сумнівне, зайняте та непридатне для проживання приміщення у значно меншій площі від потреб сім`ї, яке розташоване поза межами селища Володимирець за адресою: АДРЕСА_1 , дискримінаційно-дискредитаційною провокацією, незаконною і протиправною та скасувати її;
- визнати рішення виконавчого комітету Володимирецької селищної ради № 163 від 07 листопада 2019 року «Про забезпечення житлом ОСОБА_3 О.» поза межами селища Володимирець за адресою: АДРЕСА_2 . Незалежності, 5, АДРЕСА_1 району без правовстановлюючих на нього документів дискримінаційно-дискредитаційним та незаконним і протиправним рішенням, зупинити його дію і зобов`язати відповідача відмінити його;
- зобов?язати Володимирецьку селищну раду в особі селищного голови О.Осмоловича  та інших посадових і службових осіб Володимирецької селищної ради утриматись від видачі ордеру на вселення сім`ї АДРЕСА_3 .Печончика в приміщенні поза межами селища АДРЕСА_1 АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданої заяви зазначив, що вищезазначені лист-пропозиція від 27.11.2019, як дія та рішення відповідача від 07.11.2019 є цинічними, дискримінаційними, дискредитаційними, незаконними і протиправними, такими, що зухвало і маніпулятивно продовжують саботувати виконання ухвали Вищого адміністративного суду від 16.11.2011 та рішення ЄСПЛ від 06.06.2019, завдаючи його сім`ї матеріальної і моральної шкоди (збитків, упущеної вигоди) надмірно тривалий час.

Як видно із матеріалів справи, на час подання ОСОБА_1 заяви в порядку статті 383 КАС України у провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 460/3438/19 за позовом ОСОБА_1 до Володимирецької селищної ради, в якому позивач просить суд:
- визнати незаконним і протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Володимирецької селищної ради № 163 від 07 листопада 2019 року щодо надання ОСОБА_1 в користування у АДРЕСА_1 з 02.12.2019 житлового приміщення, видачу ордеру на заселення та укладення договору найму;
- стягнути на користь позивача з відповідача - суб`єкта владних повноважень кошти на відшкодування шкоди (збитків) в національній валюті (гривні) суму еквівалентну 38 000 доларів США за курсом Національного банку України на день перерахунку, що на час подачі позову становить 923 829 грн, за незаконність рішення № 163 від 07 листопада 2019 року, а також продовження дискримінації позивача, бездіяльності і саботажу виконанням ухвали Вищого адміністративного суду від 16 листопада 2011 року, що призвело до надмірно тривалого зволікання (волокити) і невиконання в цілому рішення Європейського суду з прав людини від 06.06.2013;
- стягнути на користь позивача з відповідача моральну шкоду з урахуванням стягнення вищевказаної суми коштів на відшкодування шкоди згідно пункту № 2 позовних вимог, мінімально у розмірі 250 000 грн.;
- зобов`язати відповідача утриматись від дій та рішень щодо надання житла сім`ї О. Печончика поза межами селища Володимирець.

Суд першої інстанції вважаючи, що заява ОСОБА_1 в порядку статті 383 КАС України подана у справі № 460/3438/19 долучив її до матеріалів цієї справи і повернув без розгляду, оскільки рішення у справі № 460/3438/19 не прийнято, а тому заява ОСОБА_1 в порядку статті 383 КАС України є безпідставною та необґрунтованою.

Разом з тим, позивач зазначає, що вказане провадження відкрите з приводу прийнятого відповідачем рішення в порядку позовного провадження, а заяву в порядку ст. 383 КАС України ним подано з огляду на саботування виконання ухвали Вищого адміністративного суду від 16.11.2011 та рішення ЄСПЛ від 06.06.2019 та подальші провокативні, дискримінаційно-дискредитаційні дії відповідача, тобто підстави подання позову і заяви різні та стосуються різних адміністративних справ.

Відповідно до частини п`ятої статті 383 КАС України у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.
У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

З наведеного видно, що стаття 383 КАС України передбачає наявність самостійного провадження для вирішення заяви, яка подана згідно її вимог. І така заява повертається заявнику тільки у разі невідповідності її вимогам статті 383 КАС України.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що у суду першої інстанції не було підстав повертати заяву без розгляду, у зв`язку із тим, що рішення у справі № 460/3438/19 не прийнято.

Згідно зі статтею 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена за неповного з`ясування судом обставин справи та з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про повернення заяви без розгляду, а тому ухвалу суду необхідно скасувати і направити заяву з матеріалами справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 320, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

                                                  П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року про повернення заяви без розгляду в адміністративній справі № 460/3438/19 скасувати, а заяву з матеріалами справи направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин  	
Постанова в повному обсязі складена 28 лютого 2020 року.