П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  822/2134/16                                      Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Петричкович А.І.  
Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
20 лютого 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Сушка О.О.  Залімського І. Г. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року  (рішення прийнято у м. Хмельницький, повний текст рішення складено 16.12.2019, час його прийняття не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача  АТ "Ідея Банк" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
В С Т А Н О В И В :
 І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

 1. 28.10.2016 року позивач звернулась до суду з позовом від 25.10.2016, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0004871700 в сумі 10011,63 грн.  та застосування штрафних санкцій в сумі 2672,91 гривень.

2. В обґрунтування позовних вимог вказала, що до доходів та матеріальних благ відносяться матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку та збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у тій чи іншій формі. Податковий орган прийшов до помилкового висновку, що протягом перевіряємого періоду позивач отримувала доходи, які згідно з Податковим Кодексом України підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником в податковій декларації про майновий стан та доходи. Зазначає, що протягом дії кредитного договору отримані платником податку від банку кошти не можуть бути включені до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу такого платника. Тому, спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

4. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Славутської ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області в особі Ізяславського відділення від 26.07.2016 за №0004871700, в частині збільшення суми грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на суму основного платежу 5588,45 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 1397,11 гривень.

5. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

6. Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 319,41 (триста дев`ятнадцять гривень сорок одна копійка) грн.  за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

7. Апелянт ГУ ДПС у Хмельницькій області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

8. Апелянт зазначив, що про анулювання (прощення) частини заборгованості ПАТ «Ідея Банк» з ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №910.70244/1 від 26.05.2014 до кредитного договору №910.70244 від 26.03.10 про дострокове припинення вказаного кредитного договору. Списання заборгованості (боргу) є додатковим благом платника податку, яке підлягає декларуванню з відповідним його подальшим оподаткуванням. Вказує, що сума податкового боргу є доходом фізичної особи позичальника, а висновки контролюючого органу про заниження податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб обґрунтованими та законними. 

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

9. 26.03.2010 між ПАТ «Ідея Банк» (Банк) та ( ОСОБА_2 (Позичальник) було укладено Кредитний договір №910.70244, згідно якого Позичальнику було надано кредит у розмірі 48754,45 гривень (арк. спр. 37).

10. Відповідно до п.1 параграфу 2 договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти річні в розмірі 20,1 %.

11. Згідно п.1 параграфу 9 вказаного договору, у разі порушення позичальником строків сплати щомісячних платежів, Банк має право нарахувати та стягнути з позичальника витрати, пов`язані з супроводом і стягненням простроченої заборгованості за Договором (у тому числі, але не обмежуючись, на листування, телефонні дзвінки, виїзди до позичальника, розшук позичальника, послуги сторонніх організацій, згідно з тарифами банку) (арк. спр. 37).

12. Згідно з Додатковою угодою №910.70244/1 від 26.05.2014 до Кредитного договору №910.70244 від 26.03.2010, ПАТ «Ідея Банк» здійснив прощення боргу за Кредитним договором №910.70244 від 26.03.2010 у розмірі 218828,56 грн. , а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 27451,67 грн. , заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 31813,20 грн, пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом у розмірі 158503,69 грн, нараховані і несплачені витрати, пов`язані із супроводом і стягненням простроченої заборгованості у розмірі 1060,00 гривень (арк. спр. 57-58).

13. ОСОБА_3 ознайомлена з Додатковою угодою №910.70244/1 від 26.05.2014 до Кредитного договору №910.70244 від 26.03.2010, що стверджено заявою позивача від 26.05.2014 (арк. спр. 59).

14. Податковим органом було проведено позапланову невиїзну документальну перевірку з питань своєчасності подання податкової декларації про майновий стан і доходи та достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, за результатами якої складено Акт від 29.01.2016 №29/1703-2887114266 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , щодо своєчасності подання податкової декларації про майновий стан і доходи та достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2014 по 31.12.2014" (далі - Акт від 29.01.2016) (арк. спр. 6-7).

15. У висновках Акту від 29.01.2016 встановлені порушення вимог п.п. 49.18.4 п. 49.18. ст. 49, п.п. 163.1.1 п.163.1 ст.163, абзацу «Д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1, ст. 167,. п. 179.1, ст. 179 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ, внаслідок чого за результатами перевірки занижене грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб визначено в сумі 32824,28 гривень.

16. На підставі Акту від 29.01.2016 та з урахуванням рішення ДФС України №7042/В/99-99-11-02-01-14 від 04.07.2016, Славутською ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області в особі Ізяславського відділення 26.07.2016 прийнято податкове повідомлення-рішення № 0004871700, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 12684,54 грн. (в т. ч. за основним платежем - в сумі 10011,63 грн. , штрафні санкції - 2672,91 грн. ) (арк. спр. 24).

17. Згідно рішення ДФС України №7042/В/99-99-11-02-01-14 від 04.07.2016, податок на доходи фізичних осіб позивачу донараховано, виходячи із суми анульованої заборгованості за кредитом - 27451,67 грн., процентів за користування кредитом - 31813,20 грн., та витрат, пов`язаних із супроводом і стягненням простроченої заборгованості - 1060 грн. (арк. спр. 21-23).

18. Штрафна санкція в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні визначена в розмірі 2672,91 грн. (2502,91 грн. - 25% штраф від суми основного зобов`язання в розмірі 10011,63 грн., та 170 грн. - штрафна санкція за неподання декларації відповідно до ч.1 п.120.1 ст.120 ПК України), що підтверджується розрахунком штрафних санкцій (арк. спр. 24, зворот).

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

19. Апелянт зазначив, що про анулювання (прощення) частини заборгованості ПАТ «Ідея Банк» з ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №910.70244/1 від 26.05.2014 до кредитного договору №910.70244 від 26.03.10 про дострокове припинення вказаного кредитного договору. Списання заборгованості (боргу) є додатковим благом платника податку, яке підлягає декларуванню з відповідним його подальшим оподаткуванням. Вказує, що сума податкового боргу є доходом фізичної особи позичальника, а висновки контролюючого органу про заниження податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб обґрунтованими та законними. 

20. Третя особа вказала, що відповідно до умов Додаткової угоди № 910.70244/1 від 26 травня 2014 року до Кредитного договору №910.70244 від 26 березня 2010 року, ПАТ «Ідея Банк» здійснив прощення боргу за Кредитним договором у розмірі 218828,56 грн. , а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 27451,67 грн. ; заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 31813,20 грн. ; пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом у розмірі 158503,69 грн. ; нараховані і несплачені витрати, пов`язані із супроводом і стягненням простроченої заборгованості за Кредитним договором, у розмірі 1060 грн. Той факт, що ОСОБА_1 ознайомлена зі змістом Додаткової угоди від 26 травня 2014 року, підтверджується її власноручно складеною заявою від 26 травня 2016 року (арк. спр. 56).

21. Позивач зазначила, що до доходів та матеріальних благ відносяться матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку та збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у тій чи іншій формі. Податковий орган прийшов до помилкового висновку, що протягом перевіряємого періоду позивач отримувала доходи, які згідно з Податковим Кодексом України підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником в податковій декларації про майновий стан та доходи. Зазначає, що протягом дії кредитного договору отримані платником податку від банку кошти не можуть бути включені до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу такого платника. Тому, спірне податкове повідомлення-рішення вважає протиправним та таким, що підлягало скасуванню.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

22. Частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

23. Податковий кодекс України (далі – ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

24. Підпунктом 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

25. Згідно з п.п. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 ПК України, дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

26. Відповідно до п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

27. Згідно з п. 120.1. ст. 120 ПК України, неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

28. Відповідно до п. 162.1 ст. 162 ПК України, платниками податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

29. Підпунктом 163.1.1. п. 163.1 ст. 163 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

30. Згідно з п. 164.1 ст. 164 ПК України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

31. Відповідно до абз. "д" п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

32. Згідно з п. 167.1 ст. 167 ПК України, ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри. Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків. Платники податку, які подають податкові декларації за податковий (звітний) рік згідно із статтями 177 і 178 цього розділу, застосовують ставку податку 17 відсотків до частини середньомісячного річного оподатковуваного доходу, що перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Розмір середньомісячного річного оподатковуваного доходу розраховується як сума загальних місячних оподатковуваних доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, поділена на кількість календарних місяців, протягом яких платником податку було одержано такі доходи у податковому (звітному) році, за який здійснюється декларування.

33. Відповідно до п. 179.1. ст. 179 ПК України, платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

34. Додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, у разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку – боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

35. Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний дохід. Разом з тим проценти, які нараховані банком за умовами договору за користування кредитом, та підвищені проценти, нараховані у разі прострочення платежу, не є доходами, які призводять до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, нарахованих за користування кредитом, та підвищених процентів, нарахованих у разі прострочення платежу, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.

36. Відсутність в абз. “д” п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) точності щодо визначення додаткового блага у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (процентного) кредитором за його самосійним рішенням, була усунута шляхом внесення змін Законом України “Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи” від 28.12.2014 №71-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015.

37. Згідно з абз. “д” п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України (в редакції, чинній з 01.01.2015) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

38. Судом встановлено,  що законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, прощені (анульовані) кредитором.

39. Отже, прощені (анульовані) банком за його рішенням проценти за користування кредитом та підвищені проценти, нараховані у разі прострочення платежу, не є доходом платника податків та, як наслідок, не підлягають оподаткуванню та декларуванню.

40. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2019 року у справі № 819/2619/14-а (адміністративне провадження №К/9901/5798/18).

41. Отже, в 2014 році позивач отримала дохід у вигляді прощення заборгованості за кредитом в розмірі 27451,67 грн., що стверджено Додатковою угодою №910.70244/1 від 26.05.2014 до Кредитного договору №910.70244 від 26.03.2010 та письмовими поясненнями ПАТ "Ідея Банк" щодо позову №05-05/232962 від 07.12.2019. Як наслідок, ОСОБА_1 потрібно було подати до податкового органу річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до ПК України, із зазначенням в такій декларації суми загального місячного (річного) оподатковуваного доходу в розмірі 27451,67 грн. , та сплатити податок в розмірі, встановленому п. 167.1 ст. 167 ПК України.

42. При цьому, включення податковим органом при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення до бази оподаткування податку на доходи фізичних осіб також заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 31813,20 грн.  та суми нарахованих і не сплачених витрат, пов`язаних із супроводом і стягненням простроченої заборгованості (згідно п.1 параграфу 9 кредитного договору) в сумі 1060,00 грн. , з врахуванням встановленого судом у цій справі та правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2019 року у справі № 819/2619/14-а, є протиправним.

43. Отже, оскаржуване податкове повідомлення-рішення, враховуючи ставки оподаткування, визначені у п. 167.1 ст. 167 ПК України, та установлену у 2014 році мінімальну заробітну плату у розмірі 1218 грн., є правомірним в частині нарахування податку на доходи фізичних осіб в розмірі 4423,18 грн. за основним платежем - внаслідок прощення заборгованості за кредитом в розмірі 27451,67 грн. (12180 * 15% = 1827 грн.; 15271,67 грн. * 17% = 2596,18; 1827+2596,18=4423,18 грн.).

44. Згідно з п.123.1 ст.123 ПК України у разі, якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

45. Отже, за штрафними санкціями, податкове повідомлення-рішення є правомірним в частині 1275,80 грн. (25% штрафу від суми основного зобов`язання: 4423,18/4=1105,80 грн. + 170 грн. штрафної санкції за неподання декларації; 1105,80+170=1275,80 грн.).

46. Як наслідок, оскаржуване податкове повідомлення-рішення правильно визнано судом першої інстанції протиправним та вірно скасовано в частині визначення основного зобов`язання в розмірі 5588,45 грн. (10011,63-4423,18) та штрафної санкції в сумі 1397,11 грн. (2672,91 - 1275,80).

47. Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки, щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

48. Згідно зі    ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України      суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

49. Відповідно до частин першої, другої, третьої   статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України  судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

50. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 

51. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 

52. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

53. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного  застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б  підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу  залишає без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сушко О.О.    Залімський І. Г.