ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/24536/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Кармазін О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  18 лютого 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                                  Оксененка О.М.,
суддів:                                                        Лічевецького І.О.,
                                                             Мельничука В.П.,

При секретарі:                                Король Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» Кашути Дмитра Євгеновича на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просило: 
- визнати протиправними дії державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Валевського Олександра Олександровича щодо відмови у виключені запису з Єдиного реєстру боржників ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива», який було внесено на підставі виконавчого провадження № 53728245;
-  зобов`язати державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Валевського Олександра Олександровича виключити запис з Єдиного реєстру боржників ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива», який було внесено на підставі виконавчого провадження № 53728245.
Позов обґрунтовано тим, що виконавче провадження № 53728245 було завершено та рішеннями від 21.05.2019 № 352-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» та від 22.05.2019 № 1268 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива», відкликано банківську ліцензію у ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива»  № 219 від 11.10.2011 та розпочато процедуру ліквідації банку і введено тимчасову адміністрацію.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2019 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.
В апеляційній скарзі Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» Кашута Д.Є., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що згідно приписів пунктів 3, 7 частини другої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку: строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав; втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку, накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.
Відтак, враховуючи, що 21.05.2019 у ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» розпочато процедуру ліквідації, тому відмова державного виконавця щодо виключення з Єдиного реєстру боржників даного банку, який було внесено в рамках виконавчого провадження №53728245 є неправомірною.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до частини другої ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.
Апеляційний розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у силу вимог частини четвертої ст. 229 КАС України, оскільки сторони у судове засідання не з`явились.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, Печерським районним відділом Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві було відкрито виконавче провадження № 53728245 щодо виконання постанови Печерського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Фінансова Ініціатива» виконавчого збору.
З прийняттям постанови про відкриття провадження № 53728245 до Єдиного реєстру боржників внесено запис відносно того, що Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Фінансова Ініціатива» є боржником по виконавчому провадженню № 53728245 щодо стягнення виконавчого збору.
13 червня 2017 року державним виконавцем Печерського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п. 2 частини першої ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».
05 листопада 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою № 728, в якій просив виключити з Єдиного реєстру боржників ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива», яке було внесено по виконавчому провадженню № 53728245.
Листом від 18.11.2019 № Д/19 Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві зазначив про відсутність правових підстав для виключення запису з Єдиного реєстру боржників з огляду на частину сьому статті 9, статті 41 Закону України «Про виконавче провадження».
При цьому, виконавча служба повідомила, що станом на 18.11.2019 виконавчий документ у відділі на виконанні не перебуває.
Не погоджуючись з вказаними діями та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у разі повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п. 2 частини першої ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», що має місце у даному випадку, інформація про боржника з Єдиного реєстру боржників виключенню не підлягають.
Крім того, відомості щодо того, що постанову правління Національного банку України про ліквідацію ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» від 21.05.2019 № 352-рш прийнято під час виконання виконавчого провадження № 53728245 про стягнення з ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» виконавчого збору та, які б зобов`язували державного виконавця прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження № 53728245 з підстав передбачених п. 4 частиною першою ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», матеріали справи не містять.
Доказів наявності обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку, накладених в межах виконавчого провадження № 3728245 відсутні, та наявна інформація про боржника в Єдиному реєстрі боржників не є формою обтяження, а є за своєю суттю формою інформаційної підтримки.
Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
У відповідності до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до частини першої статті 13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
За правилами частини першої статті 9 Закону №1404-VIII Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.
Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.
Частиною п`ятою вказаної статті визначено, що відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.
З огляду на вказане, одночасно з прийняттям державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження останнім до Єдиного реєстру боржників вносяться відомості щодо боржника.
Як свідчать матеріали справи, Печерським районним відділом Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, приймаючи постанову про відкриття провадження № 53728245, одночасно до Єдиного реєстру боржників було внесено запис про те, що Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Фінансова Ініціатива» є боржником по виконавчому провадженню № 53728245 щодо стягнення виконавчого збору.
У подальшому, 13.06.2017 державним виконавцем Печерського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п. 2 частини першої ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». 
Так, згідно п. 2 частини першої ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
У той же час, частиною сьомою статті 9 Закону №1404-VIII передбачено, що відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.
З огляду на вказане, оскільки виконавчий документ у ВП №53728245 13.06.2017 було повернено стягувачеві на підставі п. 2 частини першої ст. 37 Закону №1404-VIII, тому відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників згідно частини сьомої статті 9 Закону №1404-VIII виключенню не підлягають.
Разом з тим, колегія суддів враховує п. 4 частини ст. 39 Закону №1404-VIII, відповідно до якого виконавче провадження підлягає закінченню у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.
Частиною четвертою вказаної статті визначено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої цієї статті, разом з виконавчим документом надсилається до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
За правилами частини першої статті 40 Закону №1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Відтак, у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника, виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого документу не може здійснюватися, а відкрите виконавче провадження підлягає закінченню з підстав п. 4 частини першої ст. 39 Закону №1404-VIII з одночасним виключенням відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.
Втім, суд першої інстанції вірно зауважив про те, що постанову правління Національного банку України про ліквідацію ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» від 21.05.2019 № 352-рш прийнято не під час виконання виконавчого провадження № 53728245, а через 2 роки після прийняття державним виконавцем постанови від 16.06.2017 про повернення виконавчого документу стягувачеві.
Відомостей, які б зобов`язували державного виконавця прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження № 53728245 з підстав передбачених п. 4 частиною першою ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», матеріали справи не містять.
Крім того, у матеріалах справи відсутні докази оскарження позивачем постанови Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 13.06.2017 № 53728245 про повернення виконавчого документу стягувачеві з підстав передбачених п. 2 частини першої ст. 37 Закону №1404-VIII.
У даному випадку, докази наявності обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку, накладених в межах виконавчого провадження № 53728245 відсутні, та наявна інформація про боржника в Єдиному реєстрі боржників не є формою обтяження, а носить лише інформаційний характер.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність протиправних дій з боку виконавчої служби щодо відмови у виключені запису з Єдиного реєстру боржників ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива», який було внесено на підставі виконавчого провадження № 53728245.
Посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №210/1072/15-ц колегія суддів як і суд першої інстанції не приймає до уваги, оскільки у вказаній справі спірні правовідносини стосувались скасування арешта майна банку, який перебуває у стані ліквідації. 
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст.     243,   246,    287, 308,    313, 315,   316,   321, 329 КАС України  суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» Кашути Дмитра Євгеновича - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2019 року - без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Оксененко 

Судді                                                                          І.О. Лічевецький

                                                                                            В.П. Мельничук