Постанова                                              
Іменем України
 
22 січня 2020 року 
м. Київ
 
справа № 507/93/18-ц
провадження № 61-49140св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Ступак О. В. (суддя-доповідач),
          суддів:                Гулейкова І. Ю.,  Олійник А. С.,
                                       Усика Г. І.,            Яремка В. В.,
 
учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» на постанову Апеляційного суду Одеської області від 08 листопада 2018 року у складі колегії суддів: Гірняк Л. А., Сегеди С. М., Цюри Т. В., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів
 
У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» (далі - ТОВ «Комфі Трейд») про розірвання договору купівлі-продажу, повернення коштів за неякісний товар, відшкодування майнової та моральної шкоди.
 
Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що17 грудня 2017 року він придбав через мережу Інтернет у магазині «Комфі» пральну машину Indesit E2SD 1160C B UA на умовах кредиту від ПАТ КБ «ПриватБанк» «Оплата частинами». Гарантійний талон на придбаний товар неналежним чином оформлений, у ньому вказана дата продажу, найменування торгівельної організації, прізвище і підпис продавця, а також відсутня печатка торгівельної організації. У результаті тестування виявилось, що пральна машина взагалі не нагріває воду. 25 грудня 2017 року він звернувся до відповідача із заявою про розірвання договору купівлі-продажу. Проте відповіді не отримав. Крім того, позивач зазначив, що видаткова накладна на товар від 20 грудня 2017 року за номером LD000957125 не відповідає встановленим вимогам.
 
Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив розірвати договір купівлі-продажу та повернути йому кошти, сплачені за пральну машину Indesit E2SD 1160C B UA у сумі 6 599,00 грн; визнати недійсним документ передачі товару від постачальника до споживача (видаткову накладну на товар від 20 грудня 2017 року за номером НОМЕР_1 ) у зв`язку з його неналежним оформленням відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня   1999 року № 996 - ХІV; відшкодувати завдану матеріальну та моральну шкоду, спричинену йому діями спеціалістів торгівельної мережі ТОВ «Комфі Трейд» щодо порушення його права на повну, достовірну та своєчасну інформацію про послуги.
 
Рішення Любашівського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що судом запропоновано позивачу заявити клопотання про призначення відповідної експертизи, яка б встановила причину виведення з ладу придбаної пральної машини. Проте позивач відмовився від призначення такої експертизи, наполягаючи на визначеній ним підставі позову. Вимога позивача про розірвання договору купівлі-продажу може бути задоволена у разі встановлення, що недолік придбаного товару є істотним і цей недолік виник із вини виробника, а отже, позов у частині розірвання договору купівлі-продажу є передчасним. Суд погодився з відповідачем, що недоліки видаткової накладної на товар не можуть бути підставою для розірвання договору купівлі-продажу. Вимога позивача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди є похідною від вимоги про розірвання договору купівлі-продажу. 
 
Постановою Апеляційного суду Одеської області від 08 листопада 2018 року рішення суду першої інстанції скасовано у частині відмови у позові про розірвання договору купівлі-продажу та відшкодуванні матеріальної шкоди та у цій частині ухвалено нове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Комфі Трейд» про розірвання договору купівлі-продажу, повернення коштів за неякісний товар, відшкодування матеріальної шкоди задоволено. Розірвано договір купівлі-продажу, укладений через мережу Інтернет 17 грудня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Комфі Трейд» пральної машини Indesit E 2 SD 116 OCD UA. Стягнуто з ТОВ «Комфі Трейд» на користь     ОСОБА_1 6 599,00 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
Ухвалюючи рішення, суд апеляційної інстанції виходив із того, що внаслідок продажу ТОВ «Комфі Трейд» пральної машини Indesit E 2 SD 116 OCD UA з істотним недоліком, оскільки вона не може бути використана без можливості підігріву води, позов у частині розірвання договору купівлі-продажу та повернення коштів підлягає задоволенню, так як покупець не отримав очікуване при його укладені.
 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи
 
У грудні 2018 року ТОВ «Комфі Трейд» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Одеської області від 08 листопада 2018 року, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що тільки сукупність ознак недоліку (трьох обов`язкових і хоча б одного факультативного) надає підстави вважати його істотним недоліком із усіма правовими наслідками щодо задоволення вимог споживачів, та повернення грошових коштів, сплачених за товар. 
 
У квітні 2019 року ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу у якому зазначено, що незважаючи на його неодноразові звернення, представники торгівельної мережі не вжили заходів для проведення перевірки якості товару та встановлення факту непрацездатності товару за місцем його перебування посилаючись на те, що такої послуги у них не існує, окрім настання гарантійного випадку (ремонту по гарантії), а в подальших зверненнях посилались на неналежне оформлення гарантійної документації на товар. Необхідності проведення експертизи для визначення у товарі істотних недоліків у відповідача не виникло та розцінюється як бездіяльність посадових осіб та працівників торгівельної мережі, невиконання ними своїх посадових обов`язків згідно з вимогами Закону України «Про захист прав споживачів» та законодавства у сфері торгівельного обслуговування населення. Відповідач не надав жодних доказів, що недоліки у товарі виникли саме після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили. 

Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400цього Кодексу. 
 
Частиною третьою статті 411 ЦПК Українипередбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції з таких підстав.
 
Встановлені судами обставини
 
17 грудня 2017 року ОСОБА_1 придбав через мережу Інтернет у магазині «Комфі» пральну машину Indesit E2SD 1160C B UA на умовах кредиту від ПАТ КБ «ПриватБанк» «Оплата частинами» .
 
25 грудня 2017 року в результаті тестування виявилось, що пральна машина не нагріває воду, а тому він звернувся до відповідача із заявою про розірвання договору купівлі-продажу.
 
Відповідачеві відмовлено у розірванні вказаного договору і поверненні сплачених позивачем коштів.
 
Суд апеляційної інстанції частково задовольняючи позов ОСОБА_1 виходив із того, що позивач як на підставу своїх позовних вимог надав докази наявності у придбаній ним пральній машині Indesit E2SD 1160C B UAістотного недоліку, а отже, є достатні правові підстави для застосування до спірних правовідносин статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» розірвання договору купівлі-продажу та стягнення коштів.
 
Разом з тим Верховний Суд не погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції з огляду на таке.
 
Нормативно-правове обґрунтування
 
Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
 
Згідно з частиною першою статті 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні;                     3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни;                  4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.
 
Згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон) продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.
 
Відповідно до статті 8 вказаного Закону у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків товару споживач має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;             3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
 
А у разі виявлення істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, споживач має право вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміну товару на такий же товар або на аналогічний.
 
Продавець, виробник зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги.
Відповідно до пунктів 12, 15 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів»істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.
 
Недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).
 
У частині чотирнадцятій статті 8 цього Закону визначено, що вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання.
 
Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 17 Закону у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку.
 
Тобто, відповідно до цієї статті обов`язок організації проведення експертизи продукції покладено на продавця. Проте вказані дії продавцем мають бути вчинені за згодою покупця та при його зверненні з приводу втрати якості продукції. Саме на споживача покладається обов`язок довести, що протягом гарантійного строку виявлено недолік товару, а тягар встановлення причин виникнення недоліку товару покладений на продавця.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Апеляційний суд у порушення вказаних вище положень закону та вимог статей         76- 81, 83 ЦПК України не звернув уваги на те, що матеріали справи не містять даних про наявність у товарі - пральній машині Indesit E2SD 1160C B UA, недоліків або істотних недоліків, які виникли з вини виробника (продавця, виконавця). Висновки апеляційного суду ґрунтуються тільки на поясненнях сторони позивача, які не є доказами. 
 
Також апеляційним судом не розмежовано права споживача, які відносяться до категорії товарів, що мають недоліки (право на безоплатне усунення недоліків товару) та до категорії товарів, що мають істотні недоліки (право на обмін товару) й не враховано, що саме споживач повинен підтвердити існування дефект продукції (товару) й дати згоду на проведення експертизи продукції.
 
При цьому за обставинами справи, позивач відмовився здати товар у ремонт чи на діагностику, а також відмовився від проведення експертизи продукції, що випливає із матеріалів справи.
 
Ураховуючи викладене, апеляційний суд у порушення вказаних вище положень закону та вимог ЦПК України не встановив обставини, які мають визначальне значення для вирішення цієї справи з огляду на підстави та предмет позову, а саме: не перевірив, чи підтверджено належними доказами існування істотного недоліку придбаного позивачем товару. Апеляційний судом не надано оцінку тій обставині, що  у ТОВ «Комфі Трейд» як продавця відсутнє право на передачу у сертифікований сервісний центр чи на експертизу спірного товару для перевірки обставин щодо існування істотного недоліку без письмової згоди ОСОБА_1 , як покупця.
 
З урахуванням наведено, рішення суду апеляційної інстанції не відповідає критерію обґрунтованості, що є порушенням норм процесуального права, відповідно підставою для скасування. 
 
Проте рішення суду першої інстанції, який дійшов протилежних висновків, а саме про недоведеність позову, також не можна вважати обґрунтованим, з огляду на таке. 
 
У положеннях статей 81, 82 ЦПК України встановлено правила звільнення сторони від доказування та розподілу доказування між сторонами.
 
Згідно з положенням, передбаченим статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Указане правило діє, якщо в нормах матеріального права немає вказівки про перерозподіл обов`язків доказування.
 
При вирішенні спорів про захист прав споживачів необхідно враховувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання лежить на продавцеві.
 
Тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання, лежить на виконавці. Відповідно до зазначених вище норм Законувина виконавця у неналежному виконанні зобов`язання презюмується. Вимоги споживача не підлягають задоволенню тільки у разі, якщо виконавцем буде доведено, що недоліки у виконаних роботах або наданих послугах виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили.
 
Суд першої інстанції у порушення статей 12, 89, 263 ЦПК України на зазначені положення закону уваги не звернув; не перевірив, чи підтверджено доказами істотний недолік спірного товару, не з`ясував належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог, які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; не перевірив усіх доводів сторін й не надав належної правової оцінки підставам позову, не сприяв всебічному й повному з`ясуванню дійсних обставин справи - суд роз`яснив право на подання клопотання про призначення експертизи з метою встановлення недоліків товару лише позивачу, тоді як на відповідача згідно Закону покладається обов`язок організовувати проведення експертизи, коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції. Незважаючи на те, що такий обов`язок згідно  абзацу 2 частини четвертої статті 17 Закону вказано на досудовій стадії розв`язання спору, проте звернення споживача до суду із відповідним позовом не припиняє такого  обов`язку продавця (виконавця, виробника).
 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд. 
 
За правилом пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
 
Під час нового розгляду справи, судам належить урахувати викладене, роз`яснити обом сторонам право заявити клопотання про призначення експертизи, встановити обставини, які мають вирішальне значення для вирішення цієї справи,  та ухвалити судове рішення відповідно до установлених обставин і вимог закону.
 
Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» задовольнити частково.
 
Рішення Любашівського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 08 листопада 2018 року скасувати, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                 О. В. Ступак
 
Судді:                                                                                           І. Ю. Гулейков 
 
                                                                                                                             А. С. Олійник 
 
                                                                                                                             Г. І. Усик
 
                                                                                                                             В. В. Яремко