Ухвала
про залишення скарги без руху
28 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 227/482/16
провадження № 51- 993 ск20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                        ОСОБА_1 ,
суддів                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Донецького апеляційного суду від 10 грудня 2019 року, якою змінено вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20 червня 2018 року  в частині кваліфікації дій засудженої ОСОБА_5 ,
встановив:
У касаційній скарзі прокурор ставить питання про перегляд ухвали апеляційного суду в касаційному порядку з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, в резолютивній частині скарги просить скасувати вирок Донецького апеляційного суду від 10 грудня 2019 року та  призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції, однак така вимога до суду касаційної інстанції не є конкретною, а також прокурор не надав до скарги копію оскаржуваного судового рішення та не зазначив переконливих обґрунтувань в чому саме полягає незаконність та необґрунтованість судового рішення.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням прокурору строку для усунення недоліків на таких підставах.
Згідно із положеннями п.5 ч.2 ст.427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) у касаційній скарзі повинно бути зазначено вимоги особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції.
Згідно із положеннями ч.1 ст.436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 
- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу  – без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
- змінити судове рішення.
Однак, як вбачається зі змісту скарги, скаржник вищевказаних вимог закону не дотримався.
Так, касаційну скаргу прокурор подав на ухвалу суду апеляційної інстанції. Однак, як убачається із резолютивної частини касаційної скарги, прокурор  просить скасувати вирок апеляційного суду, що не є конкретною вимогою до суду касаційної інстанції, оскільки не зрозуміло, яке саме судове рішення просить переглянути і скасувати прокурор. 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення. 
Як убачається зі скарги, прокурор хоча й зазначає про не дотримання апеляційним судом положень ст. 370 КПК, та про те, що суд апеляційної інстанції в ухвалі не надав належну оцінку викладеним доводам апеляційної скарги, однак не вказав конкретно, які саме, крім зазначеної, норми процесуального закону не дотримано судом апеляційної інстанції при розгляді провадження в апеляційному порядку і постановленні ухвали, та яким чином наведені порушення вплинули або могли вплинути  на  законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до ч.5 ст. 427 КПК, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Обов`язок долучення копій судових рішень, що оскаржуються, покладено кримінальним процесуальним законом саме на особу, яка подає касаційну скаргу.
Як вбачається зі змісту скарги, прокурор на підтвердження підстави неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, крім мотивів щодо необґрунтованого рішення апеляційного суду про необхідність перекваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_5 з ч.1 ст. 121 на ст. 124 Кримінального кодексу України (далі – КК), зазначив про неврахування апеляційним судом обставин провадження, які були надані суду першої інстанції стороною обвинувачення. 
В порушення вимог зазначеної норми КПК, скаржником не надано до скарги копію ухвали Донецького апеляційного суду від 10 грудня 2019 року, на яку подано скаргу, а також копію вироку Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20 червня 2018 року, який було змінено ухвалою,  тому перевірити доводи скарги щодо незаконності оскаржуваного судового рішення в частині зміни кваліфікації дій обвинуваченої, не має можливості.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою прокурора ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Донецького апеляційного суду від 10 грудня 2019 року, якою змінено вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20 червня 2018 року  в частині кваліфікації дій засудженої ОСОБА_5 , залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків — п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_6 каровець                                    ОСОБА_2                         ОСОБА_3