ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/17714/15                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  21 січня 2020 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                                      Оксененка О.М.,
суддів:                                                            Лічевецького І.О.,
                                                                 Мельничука В.П.,
При секретарі:                                    Пономаренко О.В.
За участю представника позивачів:      Лук`янової Г.О.,
представника відповідача:                     Кондратенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ ФОРМАТ ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «АРІАДНА ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРТНЕР ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВ ВИБІР», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР ТВ» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 жовтня 2019 року в справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ ФОРМАТ ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «АРІАДНА ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРТНЕР ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВ ВИБІР», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР ТВ» до Національної ради з питань телебачення і радіомовлення про визнання протиправними та скасування рішень, -
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ ФОРМАТ ТВ», Товариство з обмеженою відповідальністю «АРІАДНА ТВ», Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАРТНЕР ТВ», Товариство з обмеженою відповідальністю «ТВ ВИБІР», Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР ТВ» звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, в якому просили:     
1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 23 липня 2015 року №1152 «Про стан виконання ТОВ «НОВИЙ ФОРМАТ ТВ», м. Київ, пункту 3 рішення (розпорядження) відповідача від 18 червня 2015 року №811 (НР №00169-м від 19 вересня 2011, багатоканальна мережа МХ-5, логотип: ТОВ «НОВИЙ ФОРМАТ ТВ» емблема « 112 Україна»);    
2) визнати протиправним і скасувати рішення відповідача від 23 липня 2015 року №1156 «Про стан виконання ТОВ «АРІАДНА ТВ», м. Київ пункту 3 рішення (розпорядження) відповідача від 18 червня 2015 року №813 (НР №00170-м від 19 вересня 2011 року багатоканальне, логотип: ТОВ «АРІАДНА ТВ» емблема « 112 Україна»);    
3) визнати протиправним і скасувати рішення відповідача від 23 липня 2015 року №1150 «Про стан виконання ТОВ «ПАРТНЕР ТВ», м. Київ, пункту 3 рішення (розпорядження) відповідача від 18 червня 2015 року №810 (НР №00171-м від 19 вересня 2011 року) багатоканальне, логотип: ТОВ «ПАРТНЕР ТВ» емблема « 112 Україна»);    
4) визнати протиправним і скасувати рішення відповідача від 23 липня 2015 року №1148 «Про стан виконання ТОВ «ТВ ВИБІР», м. Київ, пункту 3 рішення (розпорядження) відповідача від 18 червня 2015 року №809 (НР №00173-м від 19 вересня 2011 року, багатоканальне, логотип: ТОВ «ТВ ВИБІР» емблема « 112 Україна»;            
5) визнати протиправним і скасувати рішення відповідача від 23 липня 2015 року №1154 «Про стан виконання ТОВ «ЛІДЕР ТВ», м. Київ, пункту 3 рішення (розпорядження) відповідача від 18 червня 2015 року №812 (НР №00174-м від 19 вересня 2011 року, багатоканальне, логотип: ТОВ «ЛІДЕР ТВ» емблема « 112 Україна». 
Позов обґрунтовано тим, що оскаржувані рішення прийняті протиправно, на момент проведення моніторингу позивачі мали право здійснювати мовлення відповідно до умов, визначених ними у заявах про переоформлення ліцензії, а тому позивачі не порушують вимог закону.
Зазначають, що встановлення міри відповідальності телерадіоорганізацій за порушення законодавства про телебачення та радіомовлення регуляторним актом Національної ради суперечить Конституції України.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 жовтня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Позивачі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просять скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що застосування санкцій до позивачів є мірою відповідальності за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення.
Разом з тим, Закон України «Про телебачення і радіомовлення» не надає відповідачу право застосовувати санкції лише за встановленим моніторингом факту невиконання розпорядження і прямо передбачає необхідність проведення перевірки і складення відповідного Акту перевірки.
Акти моніторингу, складені відповідачем, містять лише формальні відомості у табличній формі про програмне наповнення ефіру, з яких неможливо встановити час, коли позивачами було допущено порушення та яке саме порушення згідно вимог чинного законодавства було вчинено.
Відтак, на думку позивачів, встановлення міри відповідальності телерадіоорганізацій за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення регуляторним актом Національної ради прямо суперечить Конституції України та Господарському кодексу України.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем вказано, що оскільки Законом України «Про телебачення і радіомовлення» встановлено лише підстави та види відповідальності, тому рішенням Національної ради з питань телебачення і радіомовлення №743 від 11.06.2015 визначено розміри штрафу за відповідне порушення.
Вказує, що Законом України «Про телебачення і радіомовлення» закріплено право Національної ради з питань телебачення і радіомовлення застосовувати відповідні санкції на підставі документальних свідчень, зокрема акту моніторингу у разі якщо перевірка не проводилась, тому посилання позивачів на Акт перевірки як єдину підставу для накладення відповідних санкцій є помилковим.
При цьому, правомірність рішень №417, 420, 422, 424, 426 від 26.03.2015 було встановлено у судовому порядку у справі №826/6402/15.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «НОВИЙ ФОРМАТ ТВ», ТОВ «АРІАДНА ТВ», ТОВ «ПАРТНЕР ТВ», ТОВ «ТВ ВИБІР», ТОВ «ЛІДЕР ТВ» є юридичними особами, видом діяльності яких є діяльність у сфері телевізійного мовлення на підставі ліцензій, виданих Національною радою України, а саме: 
- ТОВ «НОВИЙ ФОРМАТ ТВ» видана ліцензія НР №00169-м від 19 вересня 2011 року, вид мовлення: багатоканальне (телебачення); територія розповсюдження програм: регіональне; 
- ТОВ «АРІАДНА ТВ» - ліцензія НР №00170-м від 19 вересня 2011 року, вид мовлення: багатоканальне (телебачення); територія розповсюдження програм: регіональне; 
- ТОВ «ПАРТНЕР ТВ» - ліцензія НР №00171-м від 19 вересня 2011 року, вид мовлення: багатоканальне (телебачення); територія розповсюдження програм: регіональне; 
- ТОВ «ТВ ВИБІР» - ліцензія НР №00173-м від 19 вересня 2011 року, вид мовлення: багатоканальне (телебачення); територія розповсюдження програм: регіональне; 
- ТОВ «ЛІДЕР ТВ» - ліцензія НР №00174-м від 19 вересня 2011 року, вид мовлення: багатоканальне (телебачення); територія розповсюдження програм: регіональне.
У подальшому, рішенням від 23 липня 2015 року №1152 «Про стан виконання ТОВ «НОВИЙ ФОРМАТ ТВ», м. Київ, пункту 3 рішення (розпорядження) Національної ради від 18 червня 2015 року №811 (НР №00169-м від 19 вересня 2011, багатоканальна мережа МХ-5, логотип: ТОВ «НОВИЙ ФОРМАТ ТВ» емблема « 112 Україна»)» вирішено застосувати до ТОВ «НОВИЙ ФОРМАТ ТВ» санкцію «стягнення штрафу» у розмірі 5% від розміру ліцензійного збору, нарахованого за видачу ліцензії та зобов`язано сплатити до Державного бюджету України штраф у розмірі 36 600,90 грн. у зв`язку з невиконанням рішення (розпорядження) Національної ради від 18 червня 2015 року №811, а також розпорядження Національної ради, направленого ліцензіату 23 червня 2015 року вих. №16/1733, а саме: не усунуто порушення частини сьомої статті 27, частини першої статті 46 (оскільки змінено вихідні дані), частини восьмої статті 28 (оскільки формат і фактичні показники мовлення не відповідають зазначеним у ліцензії після винесення попередження та не приведено свою діяльність у відповідність до вимог чинного законодавства, що свідчить про триваючі порушення Закону України «Про телебаченні і радіомовлення» (а.с. 25-27).
Згідно з рішенням від 23 липня 2015 року №1156 «Про стан виконання ТОВ «АРІАДНА ТВ», м. Київ пункту 3 рішення (розпорядження) Національної ради від 18 червня 2015 року №813 (НР №00170-м від 19 вересня 2011 року багатоканальне, логотип: ТОВ «АРІАДНА ТВ» емблема « 112 Україна»)» вирішено застосувати до ТОВ «АРІАДНА ТВ» санкцію «стягнення штрафу» у розмірі 5% від розміру ліцензійного збору, нарахованого за видачу ліцензії та зобов`язано сплатити до Державного бюджету України штраф у розмірі 28 257,60 грн. у зв`язку з невиконанням рішення (розпорядження) Національної ради від 18 червня 2015 року №813, а також розпорядження Національно ради, направленого ліцензіату 23 червня 2015 року вих. №16/1732, а саме: не усунуто порушення частини сьомої статті 27, частини першої статті 46 (оскільки змінено вихідні дані), частини восьмої статті 28 (оскільки формат і фактичні показники мовлення не відповідають зазначеним у ліцензії після винесення попередження та не приведено свою діяльність у відповідність до вимог чинного законодавства, що свідчить про триваючі порушення Закону України «Про телебаченні і радіомовлення» (а.с. 28-30).
Крім того, рішенням від 23 липня 2015 року №1150 «Про стан виконання ТОВ «ПАРТНЕР ТВ», м. Київ, пункту 3 рішення (розпорядження) Національної ради від 18 червня 2015 року №810 (НР № 00171-м від 19 вересня 2011 року) багатоканальне, логотип: ТОВ «ПАРТНЕР ТВ» емблема « 112 «Україна»)» вирішено застосувати до ТОВ «ПАРТНЕР ТВ» санкцію «стягнення штрафу» у розмірі 5% від розміру ліцензійного збору, нарахованого за видачу ліцензії та зобов`язано сплатити до Державного бюджету України штраф у розмірі 22 959,30 грн. у зв`язку з невиконанням рішення (розпорядження) Національної ради від 18 червня 2015 року №810, а також розпорядження Національно ради, направленого ліцензіату 23 червня 2015 року вих. №16/1732, а саме: не усунуто порушення частини сьомої статті 27, частини першої статті 46 (оскільки змінено вихідні дані), частини восьмої статті 28 (оскільки формат і фактичні показники мовлення не відповідають зазначеним у ліцензії після винесення попередження та не приведено свою діяльність у відповідність до вимог чинного законодавства, що свідчить про триваючі порушення Закону України «Про телебаченні і радіомовлення» (а.с. 31-33).
У відповідності до рішення від 23 липня 2015 року №1148 «Про стан виконання ТОВ «ТВ ВИБІР», м. Київ, пункту 3 рішення (розпорядження) Національної ради від 18 червня 2015 року №809 (НР № 00173-м від 19 вересня 2011 року, багатоканальне, логотип: ТОВ «ТВ ВИБІР» емблема « 112 Україна» вирішено застосувати до ТОВ «ТВ ВИБІР» санкцію «стягнення штрафу» у розмірі 5% від розміру ліцензійного збору, нарахованого за видачу ліцензії та зобов`язано сплатити до Державного бюджету України штраф у розмірі 22 350,30 грн. у зв`язку з невиконанням рішення (розпорядження) Національної ради від 18 червня 2015 року №809, а також розпорядження Національно ради, направленого ліцензіату 23 червня 2015 року вих. №16/1732, а саме: не усунуто порушення частини сьомої статті 27, частини першої статті 46 (оскільки змінено вихідні дані), частини восьмої статті 28 (оскільки формат і фактичні показники мовлення не відповідають зазначеним у ліцензії після винесення попередження та не приведено свою діяльність у відповідність до вимог чинного законодавства, що свідчить про триваючі порушення Закону України «Про телебаченні і радіомовлення» (а.с. 34-36).
Також, згідно рішення від 23 липня 2015 року №1154 «Про стан виконання ТОВ «ЛІДЕР ТВ», м. Київ, пункту 3 рішення (розпорядження) Національної ради від 18 червня 2015 року №812 (НР № 00174-м від 19 вересня 2011 року, багатоканальне, логотип: ТОВ «ЛІДЕР ТВ» емблема « 112 Україна») вирішено застосувати до ТОВ «ЛІДЕР ТВ» санкцію «стягнення штрафу» у розмірі 5% від розміру ліцензійного збору, нарахованого за видачу ліцензії та зобов`язано сплатити до Державного бюджету України штраф у розмірі 21071,40 грн. у зв`язку з невиконанням рішення Національної ради від 18 червня 2015 року №812, а також розпорядження, направленого ліцензіату 23 червня 2015 року вих. №16/1731, а саме: не усунуто порушення частини сьомої статті 27, частини першої статті 46 (оскільки змінено вихідні дані), частини восьмої статті 28 (оскільки формат і фактичні показники мовлення не відповідають зазначеним у ліцензії після винесення попередження та не приведено свою діяльність у відповідність до вимог чинного законодавства, що свідчить про триваючі порушення Закону України «Про телебачення і радіомовлення» (а.с. 37-39).
Вказані рішення прийняті за результатами моніторингу програмного забезпечення від 03 липня 2015 року, яким засвідчено, що позивачі не усунули порушення після застосування санкції «оголошення попередження», а саме: не привели свою діяльність у відповідність до вимог чинного законодавства, оскільки зафіксовано систематичні порушення Закону України Закону України «Про телебачення і радіомовлення»: частини сьомої статті 27, частини першої статті 46 (змінено вихідні дані); частини восьмої статті 28 (формат і фактичні показники мовлення не відповідають зазначеним у ліцензії).
Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивачі звернулись з цим позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачами не було надано доказів на підтвердження того, що останніми на момент проведення моніторингу було отримано переоформлені ліцензії, тому такі телекомпанії повинні були здійснювати мовлення у відповідності до умов чинних ліцензій, що у свою чергу свідчить про безпідставність позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
У силу вимог частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» від 23.09.1997 № 538/97-ВР визначає правові засади діяльності Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення як конституційного, постійно діючого, колегіального, наглядового та регулюючого державного органу в галузі телерадіомовлення.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» Національна рада є конституційним, постійно діючим колегіальним органом, метою діяльності якого є нагляд за дотриманням законів України у сфері телерадіомовлення, а також здійснення регуляторних повноважень, передбачених цими законами.
Статтею 13 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» визначено наглядові повноваження Національної ради, серед яких, зокрема, нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями та провайдерами програмної послуги вимог законодавства у галузі телерадіомовлення; нагляд за дотриманням ліцензіатами вимог законодавства України щодо реклами та спонсорства у сфері телерадіомовлення; нагляд за дотриманням ліцензіатами ліцензійних умов та умов ліцензій; нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями законодавства у сфері захисту суспільної моралі; застосування в межах своїх повноважень санкцій відповідно до закону; офіційний моніторинг телерадіопрограм. Тобто, що основним завданням моніторингу Національної ради є нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями ліцензійних умов, норм чинного законодавства у сфері телебачення і радіомовлення, виконання рішень Національної ради та норм регулятивних нормативно-правових актів.
Закон України «Про телебачення і радіомовлення» від 21 грудня 1993 року №3759-XII (далі - Закон України №3759-XII) відповідно до Конституції України та Закону України «Про інформацію» регулює відносини, що виникають у сфері телевізійного та радіомовлення на території України, визначає правові, економічні, соціальні, організаційні умови їх функціонування, спрямовані на реалізацію свободи слова, прав громадян на отримання повної, достовірної та оперативної інформації, на відкрите і вільне обговорення суспільних питань.
У відповідності до частини четвертої статті 7 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» єдиним органом державного регулювання діяльності у сфері телебачення і радіомовлення незалежно від способу розповсюдження телерадіопрограм і передач є Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення.
Згідно з частиною першою статті 70 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» Національна рада здійснює контроль за дотриманням та забезпечує виконання вимог: законодавства України у сфері телебачення і радіомовлення; Закону України «Про рекламу» щодо спонсорства і порядку розповсюдження реклами на телебаченні і радіомовленні; законодавства про захист суспільної моралі; законодавства про кінематографію щодо квоти демонстрування національних фільмів та щодо розповсюдження чи демонстрування телерадіоорганізаціями творів, розповсюдження і демонстрування яких заборонено законодавством про кінематографію; законодавства про вибори.
У силу вимог положень статті 71 цього Закону відповідальність за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення несуть, зокрема, телерадіоорганізації.
У визначених цим Законом випадках санкції за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення встановлюються Національною радою.
Відповідальність за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення встановлюється на підставі документальних свідчень, актів перевірки телерадіоорганізацій, звернень визначених цим Законом органів державної влади.
Положеннями статті 72 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» визначено, що санкції за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення застосовуються за рішенням суду або, у встановлених цим Законом випадках, за рішенням Національної ради. 
Національна рада застосовує санкції до телерадіоорганізацій у разі порушення ними вимог цього Закону або ліцензійних умов. 
Національна рада приймає рішення про застосування санкцій на підставі наданих документальних свідчень, актів перевірки чи подання визначених цим Законом органів державної влади. 
Національна рада може застосовувати до телерадіоорганізацій та провайдерів програмної послуги такі санкції: оголошення попередження; стягнення штрафу; подання до суду справи про анулювання ліцензії на мовлення. 
Рішення про оголошення попередження приймається у разі першого порушення законодавства чи умов ліцензії телерадіоорганізацією або першого порушення законодавства провайдером програмної послуги. 
Рішення про стягнення штрафу приймається: якщо після винесення попередження відповідні порушення не були усунені; якщо телерадіоорганізація за час після видачі (продовження) ліцензії вже отримала не менше трьох попереджень; якщо провайдер програмної послуги за час після сплати ним попереднього штрафу вже отримав не менше трьох попереджень. 
Штраф не може накладатися, якщо з часу останнього порушення законодавства минуло більше одного календарного року. Рішення про стягнення штрафу може бути оскаржене в судовому порядку. Якщо порушення не були усунені після попередження та стягнення штрафу, Національна рада подає до суду справу про анулювання ліцензії на мовлення телерадіоорганізації або справу про скасування державної реєстрації провайдера програмної послуги.
Згідно частиною першою статті 74 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» за результатами розгляду питання про порушення ліцензіатом законодавства або умов ліцензії Національна рада може прийняти рішення про визнання порушення і застосування передбачених цим Законом санкцій.
З наведених вище положень законодавства вбачається, що обов`язковими передумовами прийняття рішення про стягнення штрафу є його накладення протягом року з часу останнього порушення у випадку якщо після винесення попередження відповідні порушення не були усунені; якщо телерадіоорганізація за час після видачі (продовження) ліцензії вже отримала не менше трьох попереджень; якщо провайдер програмної послуги за час після сплати ним попереднього штрафу вже отримав не менше трьох попереджень.
Як свідчать матеріали справи, підставою для винесення оскаржуваних рішень про застосування санкцій у вигляді штрафу до позивачів слугувало невиконання рішень від 18 червня 2015 року №№809, 810, 811, 812, 813 про приведення діяльності ліцензіатів у відповідність до вимог чинного законодавства та розпоряджень від 23 червня 2015 року №№16/1729, 16/1730, 16/1731, 16/1732, 16/1733 щодо необхідності приведення своєї діяльності у відповідність до вимог чинного законодавства у термін до 03 липня 2015 року. 
Також передумовою винесення оскаржуваних рішень стало застосування до позивачів санкцій у вигляді «оголошення попередження» рішеннями від 21 серпня 2014 року та від 26 березня 2015 року.
У той же час, судом першої інстанції вірно відзначено, що рішення від 18 червня 2015 року №№809, 810, 811, 812, 813 та розпорядження від 23 червня 2015 року №№16/1729, 16/1730, 16/1731, 16/1732, 16/1733 були предметом судового розгляду справи №826/13114/15, за наслідками якої рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2018 року, в задоволенні даного адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ ФОРМАТ ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «АРІАДНА ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРТНЕР ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВ ВИБІР», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР ТВ» до Національної ради з питань телебачення і радіомовлення - відмовлено в повному обсязі.
Приймаючи вказані рішення, суди виходили з того, що позивачами самовільно змінено програмну концепцію, а заяву про переоформлення ліцензії у зв`язку зі зміною програмної концепції подано лише після фактичної зміни програмної концепції, що свідчить про грубе порушення вимог статті 28 Закону України «Про телебачення і радіомовлення».
Згідно з частиною четвертою статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Враховуючи, що позивачами не надано доказів отримання переоформлених ліцензій на момент проведення моніторингу, тому вказані ліцензіати зобов`язані були здійснювати мовлення відповідно до умов чинних ліцензій.
Посилання позивачів на те, що єдиною законною підставою для застосування вказаних санкцій міг бути лише Акт перевірки колегія суддів відхиляє, так як приписи частини четвертої статті 71 та частини п`ятої статті 72 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» дають підстави для висновку, що законодавцем установлено окремі документи (документальні свідчення, акти перевірок, звернення органів державної влади), на основі яких встановлюється відповідальність за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення та приймається Національною радою рішення про застосування санкцій за такі порушення.
При цьому, норма статті 73 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» не забороняє приймати рішення про застосування передбачених вказаним законом санкцій на підставі інших документальних свідчень, як це передбачено частиною п`ятою статті 72 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», у разі, якщо перевірка не проводилась і такий акт перевірки не складався.
Відтак, Законом України «Про телебачення і радіомовлення» встановлено, що Національна рада має право застосовувати визначені законом санкції на підставі документальних свідчень, зокрема акту моніторингу, у разі якщо перевірка не проводилась, тому вказані доводи апелянта є безпідставними.
Вказаний висновок підтриманий Верховним Судом у постанові від 25.05.2018 у справі №826/2810/15. 
Твердження апелянтів, що акти моніторингу відповідача не можуть вважатись належним та допустимим доказом наявності порушень з боку позивача, оскільки жодним нормативно правовим актом не визначено порядок його здійснення та такі акти містять лише формально перелічені відомості про програмне наповнення ефіру, колегія суддів не приймає до уваги, з огляду на наступне.
Так, відсутність встановленого порядку оформлення акту моніторингу не є підставою вважати сам моніторинг незаконним, адже моніторинг мовлення здійснюється Національною радою на виконання законних повноважень, передбачених статтею 13 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення».
Втім, на даний час жодною нормою законодавства не встановлено обов`язок відповідача розробляти та приймати будь-який нормативно-правовий акт щодо порядку здійснення такого моніторингу.
Однак, враховуючи, що моніторинг мовлення здійснюється уповноваженими працівниками Національної ради на підставі відповідних посадових інструкцій, що визначають їхні повноваження та обов`язки, а також відповідно до Положення про відділ моніторингу та аналізу телерадіомовлення управління контролю та аналізу телерадіомовлення, основним із завдань якого є здійснення офіційного моніторингу телерадіопрограм телерадіоорганізацій та телерадіопрограм, які надаються у складі програмної послуги, що затверджено рішенням Національної ради № 1233 від 13 листопада 2014 року, тому такі акти моніторингу у даному випадку є належним доказом фіксації наявності порушень у діяльності таких ліцензіатів.
Посилання апелянтів на той факт, що підставою для застосування до позивачів штрафів слугувало і рішення Національної ради України від 11 червня 2015 року №743 «Про затвердження розмірів штрафів, які можуть накладатися на телерадіоорганізації та провайдерів програмної послуги за порушення законодавства про телебачення та радіомовлення», що не відповідає нормам чинного законодавства, колегія суддів вважає помилковими, так як вказане рішення було предметом оскарження в межах адміністративної справи №826/18626/15, за наслідками якої рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2019 року у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ ФОРМАТ ТВ» до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення - відмовлено.
Не дають підстав для скасування рішень суду першої інстанції також інші, зазначені у апеляційній скарзі аргументи позивачів, позаяк вони не змінюють основних правових висновків та мотивів судів.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. 
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст.     242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ ФОРМАТ ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «АРІАДНА ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРТНЕР ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВ ВИБІР», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР ТВ» - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 жовтня 2019 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Оксененко 

Судді                                                                          І.О. Лічевецький

                                                                                            В.П. Мельничук
Повний текст cкладено 23.01.2020 року.