ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
03 березня 2020 року           справа №200/12335/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року (повне судове рішення складено 02 грудня 2019 року в м. Слов`янську) у справі № 200/12335/19-а (суддя в І інстанції Голошивець І.О.) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
                                                   
                                                          УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (далі – Управління) про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.
Позов вмотивовано тим, що 03.07.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах і надав всі необхідні документи. Відповідач, розглянувши зазначену заяву та надані документи, прийняв рішення від 12.07.2019, яким відмовив позивачеві у призначенні пільгової пенсії, у зв`язку із неможливістю органів ПФУ провести достовірність документів щодо підтвердження пільгового стажу. Позивач вважає такі висновки відповідача протиправними, такими, що суперечать записам у його трудовій книжці та наданим довідкам про пільговий характер роботи. Таким чином, відповідач при обчисленні пільгового стажу роботи безпідставно не врахував записи у трудовій книжці, які підтверджують пільговий стаж роботи, який дає право на пенсію.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Управління від 12.07.2019 № 119 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.07.2019 за № 5428 з додаванням пільгового стажу відповідно до висновків суду у даній справі. 
В іншій частині позовних вимог – відмовлено.
Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що місцевий суд фактично погодився з правомірністю вимог позивача, однак, помилково визначив дискреційні повноваження відповідача, зобов`язавши останнього повторно розглянути заяву. На думку апелянта, такий спосіб захисту його прав не є ефективним, та слід було зобов`язати Управління призначити йому пенсію.
Всі особи, які беруть участь в справі, до апеляційного суду не прибули, тому апеляційне провадження здійснено в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.
Спершу слід зазначити, що апеляційна скарга відповідача повернута апелянту ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року (а.с.104).
Таким чином, рішення місцевого суду оскаржено лише позивачем. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення відповідачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині, в якій в задоволенні частки позовних вимог відмовлено. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,  про що свідчить наявна в матеріалах справи копія паспорту серії НОМЕР_1 .
Відповідач в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.
Як вбачається з матеріалів справи, 03.07.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою № 5428 про призначення пенсії за вислугу років відповідно до  Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі – Закон № 1058-ІV).
12.07.2019 рішенням Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області № 119 позивачеві відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, так як неможливо провести перевірку достовірності документів щодо підтвердження пільгового стажу роботи заявника.
Позивач оскаржує вищевказане рішення відповідача як таке, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства та його конституційних прав.
Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного. 
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом № 1058- ІV.
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у  статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього  Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.
Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058-ІV визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.  
На підставі частини 1 статті 44 Закону № 1058-ІV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за нормами п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІV та надав відповідні документи.
Згідно пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), відповідно до якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку № 637, визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).
В матеріалах справи наявна копія трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 , в якій за спірні періоди є наступні відомості що позивач працював на посадах в якості  машиніста бурової установки, командувачем гірничорятувального загону, майстром підземним з повним робочим днем в шахті.
Крім того, в матеріалах справи наявні наступні документи:
- довідка Макіївської геолого-розвідувальної експедиції № 57 від 17.04.2014 про суму заробітної плати для обчислення пенсії;
-  довідка третього воєнізованого гірничорятувального загону № 50 від 17.04.2014 про заробітну плату для обчислення пенсії;
-  довідка третього воєнізованого гірничорятувального загону № 48 від 17.04.2014 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній;
- довідка ДП «Макіїввугілля» № 318 від 15.04.2014 про суму заробітної плати для обчислення пенсії;
- довідка ДП «Макіїввугілля» № 006/14-71 від 15.04.2014 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній;
- наказ ДП «Макіїввугілля» від 17.01.1994 № 16 про проведення атестації робочих місць; 
- наказ ДП «Макіїввугілля» від 23.01.1998 № 34 про результати проведення атестації робочих місць;
- довідка ДП «Макіїввугілля» від 17.04.2014 № 56 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній;
- довідка ДП «Макіїввугілля» № 1837 від 03.05.2019 про заробітну плату для обчислення пенсії;
- довідка ДП «Макіїввугілля» № 1845 від 03.05.2019 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній;
- довідка третього воєнізованого гірничорятувального загону № 49 від 17.04.2014 про підтвердження проходження служби.
Навівши відповідне обґрунтування, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість прийняття до уваги зазначених довідок, які підтверджують пільговий стаж позивача за спірні періоди.
Суд зазначив, що наведені відомості у трудовій книжці про роботу позивача за вказані періоди та інші надані до суду докази у їх сукупності свідчать про зайнятість останнього на відповідних посадах, віднесених до пільгового стажу. Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємства і дефектів їх вчинення не мають, а відтак факт роботи позивача у спірні періоди підтверджується відповідними записами, які були внесені відповідно до діючого законодавства.
Отже, враховуючи те, що судом встановлено безпідставне не включення до пільгового стажу визначених періодів роботи, рішення відповідача № 119 від 12.07.2019 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та підлягає скасуванню.
Суд першої інстанції зазначив, що відповідач при призначенні пільгової пенсії позивачу, повинен був врахувати надані останнім довідки Макіївської геолого-розвідувальної експедиції № 57 від 17.04.2014 про суму заробітної плати для обчислення пенсії; третього воєнізованого гірничорятувального загону № 50 від 17.04.2014 про заробітну плату для обчислення пенсії; третього воєнізованого гірничорятувального загону № 48 від 17.04.2014 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній; ДП «Макіїввугілля» № 318 від 15.04.2014 про суму заробітної плати для обчислення пенсії; ДП «Макіїввугілля» № 006/14-71 від 15.04.2014 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній; ДП «Макіїввугілля» від 17.01.1994 № 16 про проведення атестації робочих місць;  ДП «Макіїввугілля» від 23.01.1998 № 34 про результати проведення атестації робочих місць; ДП «Макіїввугілля» від 17.04.2014 № 56 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній; ДП «Макіїввугілля» № 1837 від 03.05.2019 про заробітну плату для обчислення пенсії; ДП «Макіїввугілля» № 1845 від 03.05.2019 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній; третього воєнізованого гірничорятувального загону № 49 від 17.04.2014 про підтвердження проходження служби.
Також, з урахуванням викладеного, Пенсійний орган повинен співставляти відомості з наявних трудових книжок позивача та наданих довідок про підтвердження трудового стажу та прийняти дискреційне рішення щодо призначення пенсії позивачу.
Як зазначалось раніше, в цій частині судове рішення не оскаржене. Апеляційний перегляд здійснюється за скаргою позивача, вимогами якої є зобов`язати відповідача призначити пенсію.
Апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в її задоволенні, з огляду на наступне.
Щодо дискреційних повноважень.
Безпосереднє втручання суду в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень допускається, як виняток, у випадку, коли обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини у публічно-правовій сфері, а також зібрані у справі докази дають підстави для висновку про безальтернативність рішення суб`єкта владних повноважень, яке повинно бути прийнято з урахуванням висновків, зроблених судом у цій справі.
Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2018 року в справі №360/530/17-а.
Як свідчать матеріали справи, 03.07.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (а.с.57).
Відповідно до п.1 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8), тобто, досяг 50-річного віку 11.09.2016.
Як вбачається з оскаржуваного рішення відповідача (а.с.16-18), останнім стверджується про можливість призначення пенсії на пільгових умовах позивачу за наявності 22 років 6 місяців страхового стажу (а.с.17), проте ОСОБА_2 має загальний трудовий стаж 22 роки 5 місяців 4 дні.
Згідно п.1 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу:
з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок;
з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок;
з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок;
з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок;
з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок…
Зазначена обставина (наявність загального стажу) не була як доводами позовної заяви, так і предметом розгляду суду першої інстанції, хоча вона є однією з підстав для призначення пенсії.
З огляду на зазначене, підстави для задоволення апеляційної скарги позивача та зобов`язання відповідача призначити пенсію є передчасними.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

                                                          ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року у справі № 200/12335/19-а – залишити без змін.
Повне судове рішення – 03 березня 2020 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 І. В. Сіваченко

Судді                                                                                            Г. М. Міронова

                                                                                                                                                                                                                                                  Т. Г. Гаврищук