КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
                                   
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И
 
18 лютого 2020 року                                                                                                м. Київ
 
Унікальний номер справи № 372/4344/19 
Апеляційне провадження 22-ц/824/3031/2020 
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача: Махлай Л.Д., 
суддів:  Мазурик О.Ф., Кравець В.А.
 
сторони
 
заявник          Публічне акціонерне товариство «Центренерго» в особі 
                        Трипільської теплової електростанції
 
боржники      ОСОБА_2 
 
ОСОБА_3
 
розглянувши у письмову провадженні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі Трипільської теплової електростанції на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 03 грудня 2019 року, постановлену під головуванням судді Потабенко Л.В., про відмову у видачі судового наказу у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі Трипільської теплової електростанції про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
в с т а н о в и в :
 
у грудні 2019 року ПАТ «Центренерго» в особі Трипільської ТЕС звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3  заборгованості за спожиту теплову енергію, яка станом на 31.10.2019 складає 12 511,93 грн, нарахований індекс інфляції у розмірі 1 002,73 грн, 3 % річних у розмірі 396,84, що всього складає 13 911,50 грн та судові витрати.
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 03.12.2019 у видачі судового наказу відмовлено.
Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ПАТ «Центренерго» в особі Трипільської ТЕС подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду. Посилається на порушення судом норм процесуального права. А саме, суд не звернув уваги, що вони звернулись з заявою про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання. Судом не враховано, положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги», яким зазначено, що саме споживач зобов`язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги за цінами та тарифами, встановленими відповідно до законодавства. Також судом не взято до уваги, що згідно п. 3 розділу VIПрикінцевих та перехідних положень договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення в дію цього Закону. Не укладення договору не звільняє споживача від оплати наданих йому послуг, а відтак вважає відмову у видачі судового наказу через відсутність договору  неправильною. Вони надали достатньо доказів на підтвердження надання послуг та відсутність оплати за їх споживання.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені у пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, договір про надання послуг теплопостачання боржники не укладали, заяву-приєднання не підписували, доказів на підтвердження наявності договірних відносин між сторонами заявником не надано, заява подана з порушенням вимог п. 3 ч.3 ст.163 ЦПК України.
Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
У заяві про видачу судового наказу ПАТ «Центренерго» в особі Трипільської ТЕСзазначає, що боржник є власником квартири АДРЕСА_1 , у якій проживає її донька ОСОБА_3 . Останні користуються послугами з центрального опалення і гарячого водопостачання та зобов`язані здійснювати оплату послуг згідно розрахунків, що ними надаються щомісячно. Між сторонами відсутній письмовий договір про надання послуг теплопостачання, а відносини регулюються Типовим договором про надання послуг централізованого опалення. Особовий рахунок відкрито на ОСОБА_2 . Боржнику щомісяця надсилається розрахунок-повідомлення про суму боргу та щомісячне нарахування. За період з листопада 2017 року по листопад 2019 рік оплата не проводилась у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка становить 12 511,93 грн, нарахований індекс інфляції складає        1 002,73 грн, 3 % - 396,84, що разом складає 13 911,50 грн.  
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Судовий наказ може бути видано за наявності як відповідного договору про надання таких послуг, так і інших письмових доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ також може бути видано, якщо заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи-підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення) , укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Вимоги про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, по справі не заявлено.
За таких обставин відсутність договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги не могло слугувати підставою для відмови у видачі судового наказу.
Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув та дійшов передчасного висновку про відмову у видачі судового наказу з підстав ненадання копії договору, укладеного в письмовій формі.
За таких обставин висновки суду про відмову у видачі судового наказу є помилковими, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду
Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381-383 ЦПК України, суд
 
п о с т а н о в и в :
 
апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі Трипільської теплової електростанції задовольнити.
Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 03 грудня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім підстав, викладених у ст. 389 ЦПК України.
 
Повний текст постанови виготовлений 18.02.2020.
 
Головуючий                                                                                     Л. Д. Махлай 

Судді                                                                                                 В. А. Кравець

О. Ф. Мазурик