ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

09 січня 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №585/2640/19 
Провадження № 22-ц/816/15/20
Сумсь кий а пеляційни й суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача - Орлова І.В.,
суддів: Собини О.І., Кононенко О.Ю.,
учасники справи:
позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,
відповідачка - ОСОБА_1 ,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 серпня 2019 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

                                                               в с т а н о в и в:

15 серпня 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 21338,14 гривень заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13 червня 2011 року з відповідачкою був укладений кредитний договір, за умовами якого вона отримала 1000 гривень кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Скориставшись кредитними коштами, ОСОБА_1 не виконала зобов`язань із вчасного їх повернення, внаслідок чого станом на 25 червня 2019 року утворилась заборгованість на загальну суму 21338,14 гривень, яка складається з 9904,89 гривень боргу за тілом кредиту, 2200,28 гривень заборгованості за простроченим тілом кредиту, 7740,68 гривень нарахованої пені за прострочене зобов`язання, а також 500 гривень штрафу (фіксована частина) та 992,29 гривень штрафу (процентна складова).
Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 серпня 2019 року у задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» відмовлено.
В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» посилаючись на незаконність рішення суду, порушення норм матеріального і процесуального права, недоведеність обставин та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не звернув увагу на підписану позичальницею довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», в якій містяться умови кредитного договору, зокрема, щодо розміру процентної ставки та відповідальності за несвоєчасне повернення кредиту. Крім того, на думку заявника апеляційної скарги, належними доказами доведено використання та часткове повернення кредитних коштів позичальницею, що відображено у виписці по особовому рахунку, яка є первинним бухгалтерським документом. Також позивач зазначає, що кредитна лінія є поновлювальною, чого не врахував суд першої інстанції, безпідставно вважаючи, що борг по кредиту та по простроченому кредиту відповідачкою погашено.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у підписаній позичальницею анкеті-заяві про надання банківських послуг відсутні будь-які умови кредитного договору, а Довідку про умови кредитування з використанням Кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», а також Умови та Правила надання банківських послуг ОСОБА_1 не підписувала. В частині відмови у задоволенні вимог банку про стягнення 9904,89 гривень боргу по тілу кредиту та 2200,28 гривень по простроченому тілу кредиту суд виходив з того, що фактично цей борг позичальниця банку сплатила, оскільки кредитний ліміт був встановлений на рівні 1000 гривень, а повернуто банку 29677,55 гривень боргу по тілу кредиту та 4138,50 гривень по простроченому тілу кредиту.
Апеляційний суд частково погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 13 червня 2011 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, в якій виявила бажання оформити на своє ім`я платіжну картку «кредитка «Універсальна» (а.с. 12).
ОСОБА_1 погодилась з тим, що підписана нею Анкета-заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Заявниця ознайомилась і погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.
Також у Анкеті-заяві зазначено, що Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua, а позичальниця зобов`язується виконувати вимоги вказаних Умов та Правил, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті банку.
Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, який міститься в матеріалах справи, підпису ОСОБА_1 не містить.
Крім того, ОСОБА_1 13 червня 2011 року підписала Довідку про умови кредитування з використанням Кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» по договору SAMDN50000046131970, яка, зокрема, містить умови кредитування про базову процентну ставку на рівні 3 % на місяць з розрахунку 360 днів на залишок непростроченої заборгованості; розмір щомісячних платежів (включаючи плату за використання кредитних коштів в звітному періоді), який становить 7 % від заборгованості, але не менше 50 гривень і не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; відповідальність за несвоєчасне повернення кредитних коштів у виді неустойки (пені та штрафу) (а.с. 13).
Анкета-заява від 13 червня 2011 року та Довідка про умови кредитування з використанням Кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» не містять інформації про видану ОСОБА_1 кредитну картку, проте позивачем у довідці про всі видані на ім`я відповідачки кредитні картки зазначено, що 13 червня 2011 року була відкрита кредитна картка № НОМЕР_1 зі строком дії до 31 березня 2015 року.
За вказаних вище обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що 13 червня 2011 року між сторонами був укладений кредитний договір з кінцевим строком повернення кредитних коштів, який відповідає строку дії кредитної картки. При цьому, умов щодо продовження (пролонгації) дії укладеного між сторонами кредитного договору на тих самих або інших умовах Анкета-заява позичальниці та Довідка про умови кредитування з використанням Кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» по договору SAMDN50000046131970 від 13 червня 2011 року не містять.
Додані до позовної заяви Умови та Правила надання банківських послуг, як правильно зазначив суд першої інстанції, не можуть бути взяті до уваги, оскільки позичальницею вони не підписані. Доказів на підтвердження того, що саме ці Умови та Правила надання банківських послуг розуміла відповідачка, ознайомилася і погодилась з ними, підписуючи Анкету-заяву, суду не надано. Про те, що ці умови на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови щодо продовження (пролонгації) строку дії кредитного договору, зокрема шляхом перевипуску кредитних карток, суду не доведено.
Отже, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, які знаходяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідачки, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 13 червня 2011 року шляхом підписання позичальницею Анкети-заяви та Довідки про умови кредитування.
Згідно з розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 13 червня 2011 року станом на 25 червня 2019 року становить 21338,14 гривень, яка складається з 9904,89 гривень боргу за тілом кредиту, 2200,28 гривень заборгованості за простроченим тілом кредиту, 7740,68 гривень нарахованої пені за прострочене зобов`язання, а також 500 гривень штрафу (фіксована частина) та 992,29 гривень штрафу (процентна складова) (а.с. 5-11).
За вказаним вище розрахунком заборгованості станом на 31 березня 2015 року, тобто у останній день дії кредитної картки № НОМЕР_1 , борг ОСОБА_1 по кредиту складав 822,82 гривні, а прострочена заборгованість по кредиту та пеня - відсутні.
Оскільки строк кредитування закінчився 31 березня 2015 року, тому за період з 01 квітня 2015 року по 25 червня 2019 року банк вже не мав права нараховувати позичальниці проценти за користування кредитними коштами, комісію, а також пеню та штраф за несвоєчасне повернення кредитних коштів, а всі сплачені ОСОБА_1 кошти за цей період (понад 30000 гривень ) мали бути прийняті банком у рахунок погашення всіх складових існуючої станом на 31 березня 2015 року заборгованості.
З урахуванням викладеного вище, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині мотивів відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 21338,14 гривень кредитної заборгованості, оскільки позов не підлягає задоволенню саме через відсутність правових підстав для нарахування банком кредитної заборгованості після закінчення строку дії кредитного договору, а не з підстав фактичного погашення боргу відповідачкою станом на 25 червня 2019 року.
Згідно з ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин. 
З огляду на викладене, рішення суду підлягає зміні в частині мотивів відмови у задоволенні позову.
Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.
Розподіл судових витрат у зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги суд не здійснює, оскільки за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову залишається без змін, а змінюються лише мотиви судового рішення.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 376 ч. 2, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

                                                         п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.
Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 серпня 2019 року змінити в частини мотивів відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення 21338,14 гривень кредитної заборгованості.
В іншій частині рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 серпня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає. Дата складення повного тексту постанови - 09 січня 2020 року.

Суддя-доповідач                         І.В.Орлов
Судді:                                           О.І.Собина
                                                        О.Ю.Кононенко