СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2020 р.                                                                 Справа № 905/1314/19  

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Геза Т.Д., суддя Плахов О.В.
При секретарі судового засідання Голозубовій О.І.
За участю представників сторін:
від позивача – Шафоростова О.М. на підставі довіреності №26 від 26.12.2019.
від відповідача – не з`явився;
від третьої особи - Дяк Юлія Миколаївна на підставі довіреності №14.2/56 від 17.10.2019 

Розглянувши апеляційну скаргу Державної установи "Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті", м. Чорноморськ, Одеська область  (вх. №3646 Д/2)  
на рішення Господарського суду Донецької області від 30.10.2019 (повний текст складено 05.11.2019) у справі №905/1314/19 (суддя Фурсова С.М.)
за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків
до відповідача Державної установи "Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті", м. Чорноморськ, Одеська область
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Міністерства охорони здоров`я України, м. Київ
про зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 30.10.2019 у справі №905/1314/19 позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області до Державної установи "Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті" про зобов`язання звільнити нежитлове приміщення задоволено; зобов`язано Державну установу "Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті" вчинити певні дії, а саме: звільнити державне майно – нежитлові вбудовані приміщення загальною площею 158,80 кв. м. на першому та другому поверхах будинку лабораторії (реєстровий номер 38727770.8.АААИБД278), яке розташоване за адресою: м. Маріуполь, пр. Луніна, 2, шляхом підписання акту приймання – передачі з Балансоутримувачем – Маріупольською філією Державного підприємства "Адміністрація морських портів України".
Не погодившись з рішенням, ухваленим господарським судом першої інстанції до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулась Державна установа "Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті", в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 30.10.2019 у справі №905/1314/19 відносно вчинення ДУ "ЛЦ МОЗ України на ВТ" певних дій, а саме звільнення державного майна нежитлового приміщення загальною площею 158,80 кв м на першому та другому поверхах будинку лабораторії, яке розташоване за адресою: м. Маріуполь, пр. Луніна, 2.
Підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, апелянтом було зазначено наступне:
- суд першої інстанції проігнорував відомості, зазначені у відзиві на позовну заяву щодо можливого виникнення надзвичайно загрозливої ситуації з питань санітарної охорони державного кордону в пункті пропуску для міжнародного морського сполучення ДП “Маріупольський морський торговельний порт”, що рішення керівництва філії ДП “АМПУ” про припинення дії договору оренди приміщень, в якій розташована більше 40 років мікробіологічна лабораторія є дуже небезпечним;
- Лабораторний центр згідно діючого законодавства та вимог ММСП (2000) виконує свої функціональні обов`язки для ДП “Маріупольський морський торговельний порт”, який є юридичною особою, а філія ДП “АМПУ” не є Уповноваженим органом управління порту;
- суд першої інстанції не встановив причин по яким Балансоутримувач не надав своєї згоди на пролонгацію договору оренди, а позивач пасивно погодився з Філією;
- позивач грубо порушив п.10.4. типового договору оренди, затвердженого Наказами Фонду державного майна України від 27.08.2018 №1113 та від 13.05.2019 №452, якими встановлено, що у разі, якщо уповноважений орган управління майном не попередив орендаря про намір використовувати майно для власних потреб за три місяця до закінчення строку цього договору, орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за цим Договором, має право продовжувати його на новий строк відповідно до вимог цього Договору.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 по справі №905/1314/19 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної установи "Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті" на рішення Господарського суду Донецької області від 30.10.2019 у справі №905/1314/19; призначено справу до розгляду на "22" січня 2020 р. о 10:00 годині.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.01.2020 по справі №905/1314/19: залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство охорони здоров`я України (01021, м.Київ, вул. Грушевського, будинок 7, ЄДРПОУ 00012925); зобов`язано Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області надіслати на адресу третьої особи копію позовної заяви з доданими до неї документами; зобов`язано Державну установу "Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті" надіслати на адресу третьої особи копію апеляційної скарги з доданими до неї документами; роз`яснено третій особі про її право подати до Східного апеляційного господарського суду до 07.02.2020 відзив на апеляційну скаргу, мотивовані пояснення щодо своєї правової позиції у даній справі, докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, а також заяви і клопотання, пов`язані з розглядом справи, з наданням доказів їх направлення іншим учасникам справи; зобов`язано третю особу надати письмові пояснення стосовно: - чи знаходиться на теперішній за адресою м. Маріуполь, пр. Луніна, 2 приміщення лабораторії Державної установи "Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті"; - фактів на підтвердження/відсутності у приміщенні лабораторії (розташованої за адресою: м. Маріуполь, пр. Луніна, 2) небезпечних речовин та зразків, які несуть загрозу для санітарного та епідемічного благополуччя населення; - можливості виникнення загрози для санітарного та епідемічного благополуччя населення в разі переміщення лабораторії з орендованого майна за адресою: м. Маріуполь, пр. Луніна, 2; розгляд справи відкладено на  "12" лютого 2020 р. о  14:45 год. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.02.2020 оголошено перерву у судовому засіданні у справі №905/1314/19 до "17" лютого 2020 р. о 09:30 год. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.02.2020 оголошено перерву у судовому засіданні у справі №905/1314/19 до "20" лютого 2020 р. о 16:30 год. 
Позивач в судовому засіданні 20.02.2020 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає рішення місцевого господарського суду законним та таким, що підлягає залишенню без змін.
Відповідач в судове засідання 20.02.2020 не з`явився, причини неявки не повідомив. 
Третя особа в судовому засіданні 20.02.2020 наполягала на задоволенні апеляційної скарги, вважає рішення місцевого господарського суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню. В судових засіданнях зазначила, що на теперішній час у бактеріологічній лабораторії Державної установи "Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті" знаходиться набір музейних штамів типових живих культур мікроорганізмів в кількості 28 одиниць (дифтерія, сальмонельоз, шигели, стафілококк, кандіди, аєрогеноза, E.coli, БГКП, клостридії, тощо). Музейні штами зберігаються в боксі в холодильнику, який опечатується та закривається на замок, в робочій кімнаті «Мікробіологічні дослідження». Робоча кімната в кінці робочого дня опечатується та закривається на замок. Музеійні штами живих типових культур використовуються з діагностичною метою, контролю поживних середовищ, контролю роботи стерилізаторів парових та повітряних. При попаданні штамів живих музейних культур в навколишнє середовище можливе його забруднення, що може привести до виникнення та поширення інфекційних хворіб. Отже, у разі прийняття рішення про виселення з приміщення відповідача, потягне за собою необхідність відключення холодильного обладнання та термостатів, в яких зберігаються патогени, може спричинити до виходу з ладу спеціалізованого обладнання та в цілому загрожувати функціонуванню в подальшому лабораторії та створенню біологічної загрози. У той же час буде припинено роботу, яка проводиться фахівцями лабораторії, яка дає змогу прогнозувати, попереджати та не допускати зростання інфекційних захворювань в регіоні. Крім того, зазначила, що Положенням про відокремлений структурний підрозділ Азовський басейновий відділ державної установи «Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті» встановлено, що Азовський басейновий відділ державної установи «Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті» є відокремленим підрозділом, спрямований на досягнення мети і діє у складі Державної установи «Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті». Відділ створено з метою реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду, проведення комплексу заходів з санітарної охорони державного кордону України, координації діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і з питань проведення санітарних та протиепідемічних заходів у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
Крім того, третя особа на електронну пошту суду надіслала пояснення на апеляційну скаргу з доданими до неї документами. В той же час, судова колегія апеляційного господарського суду не приймає останні, зважаючи на відсутність електронного цифрового підпису третьої особи на зазначеному документу, що підтверджується відповідним актом Східного апеляційного господарського суду №13-35/72 від 20.02.2020. До того ж відсутність електронного цифрового підпису на вищевказаних документах підтверджується повторною перевіркою апеляційним господарським судом під час судового засідання, яке відбувалось за участю третьої особи. 
Внаслідок відсутності електронного цифрового підпису на вищевказаних документах третьою особою було заявлено клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги з метою надання письмових пояснень на апеляційну скаргу із електронним цифровим підписом. Розглянувши вищевказане клопотання, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку щодо залишення його без задоволення зважаючи на те, що 21.02.2020 є останнім днем розгляду апеляційної скарги, а третя особа мала достатній час для направлення пояснень по справі у встановленому законом порядку.
Разом з тим, судова колегія зазначає, що всі усні пояснення третьої особи враховані апеляційним господарським судом під час вирішення спору в даній справі по суті.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як вбачається із матеріалів справи, 13.12.2013 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області (далі – орендодавець) та Державною установою «Лабораторний центр Держсанепідслужби України на водному транспорті» (на теперішній час Державна установа “Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті” (далі – орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №5920/2013.
Предметом цього договору є строкове, платне користування державним майном – нежитлові вбудовані приміщення загальною площею 158,80 кв. м. на першому та другому поверхах будинку лабораторії (реєстровий номер 38727770.8.АААИБД278) (далі - Майно), яке розташоване за адресою: м. Маріуполь, пр. Луніна, 2, що знаходиться на балансі Маріупольської філії Державного підприємства “Адміністрація морських портів України”, залишкова вартість якого на 01.10.2015 становить 445 019,99 гривень. (п. 1.1. договору №5920/2013 від 12.12.2013 (з урахуванням Договору №6 від 10.02.2016 про внесення змін). 
Стан Майна на момент укладання договору визначається в акті приймання – передавання за узгодженим висновком Балансоутримувача і Орендаря (п.1.2. договору).
Відповідно до розділу 2 договору, Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання – передавання Майна. Обов`язок щодо складання акта приймання – передавання покладається на Орендодавця.
Пунктом 5.10 договору (з урахуванням Договору №7 від 23.01.2017 про внесення змін), передбачений обов`язок Орендаря, у разі припинення або розірвання договору повернути Балансоутримувачу орендоване Майно в належному стані не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодовувати орендодавцеві збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого Майна з вини Орендаря.
Цей договір укладено строком до 31.12.2018 включно (п. 10.1. договору №5920/2013 від 12.12.2013 (з урахуванням Договору №8 від 25.01.2018 про внесення змін).
Відповідно до пунктів 10.3., 10.4. (з урахуванням Договору №7 від 23.01.2017 про внесення змін), зміни до умов цього договору або його розірвання допускається за взаємної згоди Сторін за умови обов`язкового погодження з Балансоутримувачем та уповноваженим органом управління. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою Стороною. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір уважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформлюються договором про внесення змін, який є невід`ємною частиною Договору при обов`язковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти  державним майном, який надається на запит орендодавця. 
Пунктом 10.6. договору передбачено, що чинність договору припиняється внаслідок, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.
Відповідно до п. 10.10. (з урахуванням Договору №7 від 23.01.2017 про внесення змін) Майно вважається повернутим Балансоутримувачу з моменту підписання акту приймання-передавання між Орендарем та Балансоутримувачем. Обов`язок щодо складання акту приймання-передавання про повернення Майна покладається на Орендаря.
Матеріали справи свідчать, що позивач передав, а відповідач прийняв без зауважень за актом приймання-передачі від 13.12.2013 державне майно – нежитлові вбудовані приміщення, які розташовані за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, проспект Луніна, 2.
В подальшому, 16.01.2019 орендодавець звернувся із заявою №11-05-00183 від 15.01.2019 до Державної установи “Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті”, в якій посилаючись на припинення дії договору оренди №5920/2013 від 13.12.2013, та враховуючи відсутність згоди Балансоутримувача на продовження дії цього договору, просив повернути майно із оренди.
06.03.2019 орендодавець в листі №11-05-01062 від 05.03.2019 повідомив Державну установу “Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті” та Маріупольську філію Державного підприємства “Адміністрація морських портів України” щодо можливості нарахування неустойки у зв`язку з неповерненням орендованого майна за договором оренди №5920/2013 від 13.12.2013, дія якого припинилась. В листі було викладене попередження, що у разі невиконання обов`язку щодо повернення майна, Регіональне відділення буде змушене звернутися до суду з позовом про примусове повернення майна із оренди. 
У відповіді за вих.№1276/17-01-02/вих/17 від 05.06.2019 на листи Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області  Маріупольська філія ДП “Адміністрація морських портів України” повідомила орендодавця, що нею неодноразово було запропоновано Державній установі “Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті” повернути майно із оренди, зокрема нежитлове вбудоване приміщення площею 158,80 кв. м., яке розташоване за адресою: м. Маріуполь, пр. Луніна, 2. 
В листі №11-05-02751 від 13.06.2019, адресованому Державній установі “Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті”, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області повторно просило повернути майно за актом приймання-передавання. 
У зв`язку із неповерненням вищевказаного майна на користь орендодавця, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області звернулось до місцевого господарського суду з позовною заявою до Державної установи “Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті” про зобов`язання звільнити державне майно – нежитлові вбудовані приміщення загальною площею 158,80 кв. м. на першому та другому поверхах будинку лабораторії (реєстровий номер 38727770.8.АААИБД278), яке розташоване за адресою: м. Маріуполь, пр. Луніна, 2, шляхом підписання акту приймання – передачі з Балансоутримувачем – Маріупольською філією Державного підприємства “Адміністрація морських портів України”.
Як вже зазначалось вище, рішенням Господарського суду Донецької області від 30.10.2019 у справі №905/1314/19 позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області до Державної установи "Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті" про зобов`язання звільнити нежитлове приміщення задоволено та зобов`язано Державну установу "Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті" вчинити певні дії, а саме: звільнити державне майно – нежитлові вбудовані приміщення загальною площею 158,80 кв. м. на першому та другому поверхах будинку лабораторії (реєстровий номер 38727770.8.АААИБД278), яке розташоване за адресою: м. Маріуполь, пр. Луніна, 2, шляхом підписання акту приймання – передачі з Балансоутримувачем – Маріупольською філією Державного підприємства "Адміністрація морських портів України".
При перегляді рішення місцевого господарського суду із врахуванням меж апеляційного перегляду згідно положень ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Оцінивши зміст договору з якого виникли цивільні права та обов`язки сторін в даній справі, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором оренди, який підпадає під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України, а також Закону України “Про оренду державного та комунального майна”.
Частиною 1 статті 2 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.
Відповідно до ст. 763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк. Законом можуть бути встановлені максимальні (граничні) строки договору найму окремих видів майна. Якщо до спливу встановленого законом максимального строку найму жодна із сторін не відмовилася від договору, укладеного на невизначений строк, він припиняється зі спливом максимального строку договору. Договір найму, строк якого перевищує встановлений законом максимальний строк, вважається укладеним на строк, що відповідає максимальному строку.
Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.
Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
За приписами ч. 2 ст. 26 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” та ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України, договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Як вже зазначалось вище, спірний договір оренди було укладено до 31.12.2018.
Орендодавець листом №11-05-00183 від 15.01.2019 повідомив орендаря про закінчення терміну дії договору оренди №5920/2013 від 13.12.2013 та наголошував на неможливості продовження його дії на новий строк, у зв`язку з чим вимагав повернути майно. 
Вищевказаний лист було направлено відповідачу 16.01.2019 та отримано останнім 22.01.2019р., тобто повідомлення орендодавця здійснено з дотриманням місячного строку після закінчення строку договору, а тому договір оренди №5920/2013 від 13.12.2013 припинив свою дію 31.12.2018, що також не було спростовано відповідачем.
Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини. 
Сторонами у пункті 10.9 договору оренди обумовлено, що у разі припинення або розірвання цього договору Майно протягом трьох робочих днів повертається Орендарем Балансоутримувачу. Відповідно до п. 10.10. Договору оренди (з урахуванням подальших змін) майно вважається повернутим Балансоутримувачу з моменту підписання акту приймання-передавання між Орендарем та Балансоутримувачем. Обов`язок щодо складання акту приймання-передавання про повернення майна покладається на Орендаря.
З огляду на вищевикладене, нерухоме майно, яке є об`єктом оренди за спірним договором, підлягає поверненню Державною установою "Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті" на користь Балансоутримувача в силу положень ч. 1 ст. 27 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” та п.10.9 договору оренди. 
Враховуючи наведене, судова колегія апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області до Державної установи "Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті" про зобов`язання звільнити нежитлове приміщення задоволено; зобов`язано Державну установу "Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті" вчинити певні дії, а саме: звільнити державне майно – нежитлові вбудовані приміщення загальною площею 158,80 кв. м. на першому та другому поверхах будинку лабораторії (реєстровий номер 38727770.8.АААИБД278), яке розташоване за адресою: м. Маріуполь, пр. Луніна, 2, шляхом підписання акту приймання – передачі з Балансоутримувачем – Маріупольською філією Державного підприємства "Адміністрація морських портів України".

Доводи скаржника, що суд першої інстанції не встановив причин по яким Балансоутримувач не надав своєї згоди на пролонгацію договору оренди, а позивач пасивно погодився з Філією, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки зазначений факт не входить до предмету доказування під час вирішення спору в даній справі та жодним чином не впливає на наявність у Державної установи "Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті" обов`язку повернути спірне майно на користь Балансоутримувача. 
Посилання апелянта на п.10.4. типового договору оренди, затвердженого Наказами Фонду державного майна України від 27.08.2018 №1113 та від 13.05.2019 №452, не приймаються судовою колегією апеляційного господарського суду, оскільки вищевказані накази були прийняті вже після закінчення строку дії договору оренди, а до договору оренди №5920/2013 від 13.12.2013 не вносилось відповідних змін.
Доводи апелянта, що  суд першої інстанції проігнорував відомості, зазначені у відзиві на позовну заяву щодо можливого виникнення надзвичайно загрозливої ситуації з питань санітарної охорони державного кордону в пункті пропуску для міжнародного морського сполучення ДП “Маріупольський морський торговельний порт”, що рішення керівництва філії ДП “АМПУ” про припинення дії договору оренди приміщень, в якій розташована більше 40 років мікробіологічна лабораторія, є дуже небезпечним, не є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки:
- Державна установа "Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті" укладаючи спірний договір оренди повинно було усвідомлювати тимчасовий характер орендних правовідносин та наявність можливості у орендодавця заперечити проти пролонгації правочину на наступний строк;
- згідно ст. 526 Цивільного кодексу України   та ст. 193 Господарського    кодексу    України   суб`єкти   господарювання   повинні   виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до умов укладеного договору, у зв`язку із чим у відповідача виник обов`язок повернути об`єкт оренди Балансоутримувачу у строки, передбачені договором оренди;
- посилаючись в апеляційній скарзі на ймовірне виникнення надзвичайно-загрозливої ситуації з питань санітарної охорони державного кордону в пункті пропуску для міжнародного морського сполучення ДП “Маріупольський морський торговельний порт” ані апелянтом, ані третьою особою не надано жодних обґрунтованих доказів та пояснень, що дійсно існує ризик виникнення будь-якої загрозливої епідеміологічної ситуації в пункті пропуску ДП “Маріупольський морський торговельний порт” саме при звільненні цього майна та переміщення лабораторії в інше приміщення.
Таким чином, ані Державною установою "Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті", ані Міністерством охорони здоров`я України не надано доказів того, що звільнення орендованого майна чи переміщення приміщення лабораторії призведе до погіршення епідеміологічної ситуації. 
Тобто, належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 76-77 Господарського процесуального кодексу України, того, що існує ризик виникнення надзвичайно загрозливої ситуації з питань санітарної охорони державного кордону в пункті пропуску для міжнародного морського сполучення ДП “Маріупольський морський торговельний порт” саме внаслідок повернення орендованого майна чи переміщення лабораторії до іншого приміщення жодним із учасників судового процесу не надано.
Документи, що були додані апелянтом до заяви №65/02 від 18.02.2020 не підтверджують про виникнення надзвичайно загрозливої ситуації з питань санітарної охорони державного кордону в пункті пропуску для міжнародного морського сполучення ДП “Маріупольський морський торговельний порт”, а лише свідчать про проведення протиепідеміологічних заходів, забезпечення зберігання та обліку небезпечних речовин та вірусів покладено на Міністерством охорони здоров`я України.
В свою чергу для забезпечення такого контролю при переміщенні лабораторії та звільнення орендованого майна, апеляційним господарським судом і було залучено Міністерство охорони здоров`я України, як третю особу без самостійних вимог на предмет спору в даній справі, як центральний орган виконавчої влади України, на який покладено формування та реалізацію державної політики у сфері охорони здоров`я;
- наявність в приміщенні відповідача штамів вірусів та інших небезпечних речовин не свідчить про неможливість повернення орендованого майна Державною установою "Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті" на користь балансоутримувача;
- згідно п.1 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №267, Міністерство охорони здоров`я України (МОЗ) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. МОЗ є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, а також захисту населення від інфекційних хвороб, протидії ВІЛ-інфекції/СНІДу та іншим соціально небезпечним захворюванням, попередження та профілактики неінфекційних захворювань, забезпечує формування та реалізує державну політику, зокрема, у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження), імунопрофілактики, промоції здорового способу життя та запобігання факторам ризику, попередження та зниження рівня вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення, безпеки харчових продуктів, регламентації факторів середовища життєдіяльності населення, гігієнічної регламентації небезпечних факторів, створення національної системи крові, управління системою якості щодо безпеки крові, біологічної безпеки та біологічного захисту, боротьби із стійкістю до протимікробних препаратів, реагування на небезпеки для здоров`я та надзвичайні стани в сфері охорони здоров`я, а також забезпечення формування державної політики у сферах санітарного та епідемічного благополуччя населення
За таких обставин Міністерство охорони здоров`я України, як уповноважений орган управління Державної установи "Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті" повинен забезпечити санітарне та епідемічне благополуччя в пункті пропуску для міжнародного морського сполучення ДП “Маріупольський морський торговельний порт”.
Також судова колегія апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити, що Державна установа "Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті" було обізнано про відсутність згоди Балансоутримувача на продовження строку дії договору оренди ще у вересні 2018 року, про що свідчать листи Маріупольської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" від 05.09.2018 №17.01-12/1742 та від 10.10.2018 №17-01-12/2086, у зв`язку із чим відповідач мав достатній час для пошуку нового приміщення ще до закінчення строку дії договору оренди №5920/2013 від 13.12.2013.
Інші доводи відповідача були спростовані в даній постанові апеляційного господарського суду, крім того, судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1   статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1   статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, у зв`язку із чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Донецької області від 30.10.2019 у справі №905/1314/19 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної установи "Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті" на рішення Господарського суду Донецької області від 30.10.2019 у справі №905/1314/19 – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Донецької області від 30.10.2019 у справі №905/1314/19 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя                                                                       Н.О. Мартюхіна

Суддя                    Т.Д. Геза 

Суддя                    О.В. Плахов

(У судовому засіданні 20.02.2020 року проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено 02.03.2020 року).