П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року 
м. Київ 
 
Справа № 9901/962/18
Провадження № 11-467заі19 
 
Велика Палата Верховного Суду у складі:
головуючого судді Князєва В. С.,
судді-доповідача Прокопенка О. Б., 
суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л.,  Гриціва М. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Лященко  Н. П., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,
 
за участю:
секретаря судового засідання - Ключник А. Ю.,
учасників справи:
представника позивача - Дем`янчук Г. В.,  
представника відповідача - Склярук Ю. В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя (далі - ВРП, Рада), третя особа - Генеральна прокуратура України, про визнання протиправним та скасування рішення 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 1 квітня 2019 року (судді Мороз Л. Л., Анцупова Т. О., Берназюк Я. О., Гімон М. М., Коваленко Н. В.),
 
УСТАНОВИЛА:
У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з позов, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення ВРП від 13 листопада 2018 року № 3456/0/15-18 «Про тимчасове відсторонення судді Дружківського міського суду Донецької області ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності» (далі - Спірне рішення).
На обґрунтування позовних ОСОБА_1 зазначив, що Спірне рішення не містить посилань на визначені законом підстави його ухвалення і мотиви, з яких ВРП дійшла відповідних висновків, не ґрунтується на вимогах закону, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 65 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя» (далі - Закон № 1798-VIII) є підставами для його оскарження та скасування. 
Вказував, що підставами стверджувати про незаконність та невмотивованість Спірного рішення є розгляд та задоволення клопотання про відсторонення, копія якого не була вручена судді уповноваженим прокурором, усупереч вимогам частини четвертої статті 63 Закону № 1798-VIII та пункту 19.4 Регламенту Вищої ради правосуддя, затвердженого рішенням ВРП від 24 січня 2017 року № 52/0/15-17 (далі - Регламент). Зогляду на вимоги частини третьої статті 63 Закону № 1798-VIII та пункту 19.5 Регламенту таке клопотання підлягало поверненню як подане без дотримання визначених законом вимог.
До того ж усупереч частині шостій статті 64 Закону № 1798-VIII ВРПрозглянула та задовольнила клопотання про відсторонення, повторно подане в межах одного й того ж кримінального провадження. З огляду на вимоги частини третьої статті 63 Закону № 1798-VIII та пункту 19.5 Регламенту таке клопотання підлягало поверненню як подане без дотримання визначених законом вимог.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду рішенням від 1 квітня 2019 року в задоволенні позову відмовив.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ВРП, приймаючи Спірне рішення, діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, Спірне рішення ВРП містить обґрунтовані мотиви, з яких відповідач дійшов правильного висновку про наявність підстав для тимчасового відсторонення судді Дружківського міського суду Донецької області ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України (далі - КК), або закриття вказаного кримінального провадження. 
Не погодившись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. 
На обґрунтування наведених в апеляційній скарзі вимог ОСОБА_1 указав на те, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясував усі обставини справи, що мають значення для її вирішення; не надав належної правової оцінки доводам позивача, викладеним у позовній заяві; неправильно застосував норми матеріального права.
Так, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі наголошує, зокрема, на протиправному відстороненні його як судді від здійснення правосуддя за клопотанням, копія якого не була вручена судді уповноваженим прокурором. Крім того, зазначає, що його як суддю тимчасово відсторонено від здійснення правосуддя за клопотанням, повторно поданим у межах одного й того ж кримінального провадження (№ 52017000000000824), всупереч нормам частини шостої статті 64 Закону № 1782VIII.
У відзиві на апеляційну скаргу ВРП заперечує проти її задоволення, посилаючись на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У судовому засіданні представники позивача та  відповідача підтримали відповідно апеляційну скаргу та відзив на неї, надали пояснення, аналогічні наведеним у зазначених процесуальних документах доводам.
Дослідивши наведені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, заслухавши представників позивача та відповідача, Велика Палата Верховного Суду переглянула оскаржуване судове рішення та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких міркувань.
У ході розгляду справи суд установив такі обставини справи.
Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1997 року № 398/97-ВР «Про обрання суддів» ОСОБА_1 обрано безстроково на посаду судді Дружківського міського суду Донецької області.
8 листопада 2018 року до ВРП надійшло клопотання заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Холодницького Н. І. про тимчасове відсторонення судді Дружківського міського суду Донецької області ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням його до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження.
Згідно з указаним клопотанням заступник Генерального прокурора зазначає, що 15 грудня 2017 року він склав та вручив повідомлення про підозру ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК, а саме одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.
Рішенням ВРП від 16 грудня 2017 року голову Дружківського міського суду Донецької області ОСОБА_1 тимчасово, до 15 лютого 2018 року, відсторонено від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності.
Рішенням ВРП від 13 лютого 2018 року продовжено до 13 квітня 2018 року строк відсторонення голови Дружківського міського суду Донецької області ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності.
7 серпня 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 52017000000000824 стосовно ОСОБА_1 за частиною третьою статті 368 КК, ОСОБА_3 за частинами четвертою, п'ятоюстатті 27, частиною третьою статті 368 КК передано до Солом`янського районного суду м. Києва для розгляду по суті.
Заступник Генерального прокурора у поданому клопотанні про тимчасове відсторонення судді Дружківського міського суду Донецької області ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням його до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження зазначив про наявність обставин, які вказують, що подальше перебування ОСОБА_1 на посаді судді Дружківського міського суду Донецької області та здійснення ним правосуддя може призвести до негативних наслідків, оскільки останній, використовуючи своє службове становище, соціальний статус і знайомства, матиме можливість впливати на свідків, суддів та працівників апарату Дружківського міського суду, створювати перешкоди кримінальному провадженню в суді, а також вчиняти інші аналогічні злочини.
Указував, що вплив також може проявлятись у прийнятті незаконних рішень у справах про адміністративні правопорушення, у яких свідки є сторонами/іншими учасниками процесу, чи іншому перешкоджанні виконанню ними своїх процесуальних прав. До того ж зауважив, що під час досудового розслідування негласними слідчими (розшуковими) діями, а також вилученими при проведенні обшуків речами і документами встановлено причетність позивача до вчинення інших кримінальних корупційних правопорушень, а ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києві від 26 липня 2018 року встановлено факт перешкоджання стороною захисту у кримінальному провадженні шляхом зволікання в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження. Також зазначив, що аналогічні факти відбуваються у кримінальному провадженні № 52018000000000291.
Згідно з доводами заступника Генерального прокурора ОСОБА_1, перебуваючи на посаді судді (та голови суду), матиме можливість впливати на суддів, яким можуть бути передані на розгляд справи про адміністративні правопорушення стосовно  ОСОБА_4 та  ОСОБА_5 , що у свою чергу може викликати у свідків переконання про неефективність діяльності правоохоронної та судової систем, а також призвести до негативних наслідків для судового розслідування, зокрема до відмови свідка від дачі показань.
Під час розгляду вказаного клопотання ВРП установлено, що на обґрунтування доводів клопотання заступником Генерального прокурора надано такі докази: заява ОСОБА_4 від 22 листопада 2017 року про вчинення злочину та протокол його допиту; заява ОСОБА_5 від 30 листопада 2017 року про вчинення злочину та протокол його допиту; протокол огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 14 грудня 2017 року; протокол огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 1 грудня 2017 року; протокол обшуку від 14 грудня 2017 року у службовому кабінеті голови Дружківського міського суду Донецької області ОСОБА_1; протокол обшуку від 14 грудня 2017 року у кабінеті № 8 Дружківського міського суду Донецької області; протокол обшуку від 14 грудня 2017 року у приміщенні залу судового засідання № 5 Дружківського міського суду Донецької області; протокол обшуку від 14 грудня 2017 року за місцем проживання ОСОБА_1 ; матеріали негласних слідчих (розшукових) дій; повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 25 вересня 2018 року, складене в межах кримінального провадження № 52018000000000291, згідно з яким ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 366-1 КК; а також інші матеріали кримінального провадження № 52017000000000824 в їх сукупності.
Оцінюючи мотиви клопотання про тимчасове відсторонення судді ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження, ВРП установила, що ці мотиви є обґрунтованими й такими, що підтверджуються наданими ВРП матеріалами, долученими до клопотання, а наявність на розгляді у суді кримінального провадження за обвинуваченням судді ОСОБА_1 у вчиненні корупційного кримінального правопорушення (злочину) суперечить морально-етичним принципам, закріпленими у Кодексі суддівської етики, що у свою чергу може викликати сумніви у безсторонності цього судді під час розгляду ним справ та істотно зашкодити авторитету правосуддя в цілому.
Також ВРП зазначено, що, на відміну від попередніх клопотань про тимчасове відсторонення судді ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням його до кримінальної відповідальності та про продовження строку такого відсторонення, з якими заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Холодницький Н. І. звертався до ВРП під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, у клопотанні від 1 листопада 2018 року наведено та обґрунтовано ризики того, що, продовжуючи відправляти правосуддя, суддя ОСОБА_1 може протиправно перешкоджати у спосіб, зазначений у клопотанні, встановленню обставин злочину під час судового розгляду справи щодо нього.
13 листопада 2018 року ВРП прийняла Спірне рішення, яким тимчасово відсторонила суддю Дружківського міського суду Донецької області ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК, або закриття вказаного кримінального провадження, зазначивши про переконливість доводів клопотання заступника прокурора та навівши міркування, за яких не вважає клопотання прокуратури повторно поданим, мотивувавши висновок тим, що вказані клопотання різняться за змістом.
Надаючи оцінку викладеним у скарзі та відзиві на неї доводам учасників справи, Велика Палата Верховного Суду керується такими міркуваннями.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень статті 131 Основного Закону в Україні діє ВРП, яка, серед іншого, ухвалює рішення про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя.
Згідно із частинами першою - третьою статті 155-1 Кримінального процесуального кодексу України (далі -КПК) рішення про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності ухвалюється ВРП на підставі вмотивованого клопотання Генерального прокурора або його заступника в порядку, встановленому законом.
Клопотання про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності подається до ВРП стосовно судді, який є підозрюваним, обвинувачуваним (підсудним) на будь-якій стадії кримінального провадження.
Клопотання про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності повинне відповідати вимогам частини другої статті 155 цього Кодексу.
За правилами частини другої статті 155 КПК у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини; 4) посада, яку обіймає особа; 5) виклад обставин, що дають підстави вважати, що перебування на посаді підозрюваного, обвинуваченого сприяло вчиненню кримінального правопорушення; 6) виклад обставин, що дають підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, перебуваючи на посаді, знищить чи підробить речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином; 7) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.
До клопотання також додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) документи, які підтверджують надання підозрюваному, обвинуваченому копій клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання. 
Частиною п`ятою статті 49 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», яка визначає засади недоторканності та імунітету судді, передбачено, що суддя може бути тимчасово відсторонений від здійснення правосуддя на строк не більше двох місяців у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності на підставі вмотивованого клопотання Генерального прокурора або його заступника в порядку, встановленому законом. 
Підстави для ухвалення такого рішення передбачено частиною першою статті 62 Закону 1798-VIII, відповідно до якої суддю може бути тимчасово відсторонено від здійснення правосуддя за рішенням ВРП: 1) у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності; 2) при проведенні кваліфікаційного оцінювання; 
3) в порядку застосування дисциплінарного стягнення. 
Порядок вирішення питання щодо тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності визначено статтею 63 зазначеного вище Закону. 
Суддя відстороняється від здійснення правосуддя з дня ухвалення ВРП рішення про його тимчасове відсторонення від здійснення правосуддя на строк, зазначений у рішенні, який не може становити більше двох місяців. На стадії судового провадження строк відсторонення встановлюється до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження (частина одинадцята статті 63 цього ж Закону).
Аналогічні положення закріплено й у главі 19 Регламенту, який регулює процедурні питання здійснення ВРП повноважень, визначених Конституцією України, законами України, порядок підготовки, розгляду та прийняття рішень, а також інші питання її діяльності.
Пункт 19.4 зазначеної глави Регламенту також містить норми, згідно з якими клопотання про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності має бути вмотивованим та відповідати вимогам частини другої статті 155 КПК. 
Крім того, відповідно до пункту 19.14 Регламенту суддя відстороняється від здійснення правосуддя з дня ухвалення Радою рішення про його тимчасове відсторонення від здійснення правосуддя на строк, зазначений у рішенні, який не може становити більше ніж два місяці. На стадії судового провадження строк відсторонення встановлюється до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження.
Відповідно до частини першої статті 3 КПК:
досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності (пункт 5);
кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (пункт 10);
притягнення до кримінальної відповідальності - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (пункт 14);
судове провадження - це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами (пункт 24).
Як установлено судом та вбачається з матеріалів справи, 23 листопада 2017 року до ЄРДР було внесено відомості за № 52017000000000824 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК. 
Суддя ОСОБА_1 підозрюється в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто дає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди. 
7 серпня 2018 року обвинувальний акт стосовно ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 52017000000000824 було передано до Солом`янського районного суду м. Києва та призначено до судового розгляду. 
8 листопада 2018 року до ВРП надійшло клопотання заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Холодницького Н. І. про тимчасове відсторонення судді Дружківського міського суду Донецької області ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням його до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження. До клопотання долучено копії матеріалів, якими обґрунтовано його доводи.
Суддю може бути тимчасово відсторонено від здійснення правосуддя за рішенням ВРП у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності (пункт 1 частини першої статті 62 Закону № 1798-VIII). Відтак ВРП як на етапі застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя, так і на етапі вирішення питання про його продовження має насамперед з`ясувати, чи притягується суддя до кримінальної відповідальності.
Притягнення до кримінальної відповідальності є стадією кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (пункт 14 статті 3 КПК).
Отже, на час вирішення питання про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя, ОСОБА_1 був притягнутий до кримінальної відповідальності.
Дотримуючись порядку, визначеного Законом № 1798-VIII і Регламентом, Рада як суб`єкт кримінальних процесуальних відносин має керуватися також положеннями КПК, що визначають загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження і продовження строку їх дії.
Загальним правилом застосування заходів забезпечення кримінального провадження є те, що застосування їх не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення (пункт 1 частини першої статті 132 КПК).
Вирішуючи питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження, ВРП перевіряє повідомлення про підозру в частині обґрунтованості підозри.
Водночас повноваженнями щодо перевірки процесуального порядку вручення письмового повідомлення про підозру ВРП не наділена ані кримінальним процесуальним законом, ані Законом № 1798-VIII, ані іншими законами України.
Відповідно до частини першої статті 63 Закону №1798-VIII тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності здійснюється ВРП на строк не більше двох місяців на підставі вмотивованого клопотання Генерального прокурора або його заступника. На стадії судового провадження строк відсторонення встановлюється до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження.
За результатами розгляду зазначеного клопотання про тимчасове відсторонення судді ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження ВРП, оцінивши мотиви клопотання, не встановила обставин, які можуть свідчити, що вказане клопотання є формою незаконного впливу, тиску чи втручання у діяльність цього судді щодо здійснення правосуддя, та прийняла Спірне  рішення.
Щодо твердження ОСОБА_1 про «повторність» поданого клопотання про відсторонення судді від здійснення правосуддя  слід зазначити таке.
Як убачається з матеріалів справи, ВРП ухвалювала низку рішень щодо відсторонення судді ОСОБА_1 у різних кримінальних провадженнях.
Рішенням ВРП  від 16 грудня 2017 року № 4123/0/15-17 голову Дружківського міського суду Донецької області ОСОБА_1 тимчасово, до 15 лютого 2018 року, відсторонено від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності (в межах кримінального провадження № 52017000000000824 на стадії досудового розслідування).
Рішенням ВРП від 13 лютого 2018 року № 451/0/15-18 продовжено до 13 квітня 2018 року строк тимчасового відсторонення голови Дружківського міського суду Донецької області ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності (в межах кримінального провадження № 52017000000000824 на стадії досудового розслідування). 
Рішенням ВРП від 8 травня 2018 року № 1353/0/15-18 тимчасово, до 3 червня 2018 року, відсторонено суддю Дружківського міського суду Донецької області ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності (в межах кримінального провадження № 52018000000000291).
Рішенням ВРП від 13 листопада 2018 року№ 3456/0/15-18 тимчасово відсторонено суддю Дружківського міського суду Донецької області  ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК, або закриття вказаного кримінального провадження (є предметом цього спору та ухвалено в межах кримінального провадження № 52017000000000824 на стадії судового провадження).
Крім того, рішенням ВРП від 16 грудня 2017 року № 4122/0/15-17 було надано згоду на утримання судді Дружківського міського суду Донецької області  ОСОБА_1 під вартою.
Вказані рішення Рада приймала в межах кримінальних проваджень№ 52017000000000824, 5201800000000291.
За змістом статті 63 Закону № 1798-VІІІ суддя відстороняється від здійснення правосуддя з дня ухвалення ВРП рішення про його тимчасове відсторонення від здійснення правосуддя на строк, зазначений у рішенні, який не може становити більше двох місяців. На стадії судового провадження строк відсторонення встановлюється до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження.
Статтею 64 Закону № 1798-VIII передбачено, що продовження строку тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону, для тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя, на строк не більше двох місяців, а в разі якщо обвинувальний акт передано до суду, - до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження.
Як вже зазначалося раніше, відповідно до пункту 19.14 Регламенту суддя відстороняється від здійснення правосуддя з дня ухвалення Радою рішення про його тимчасове відсторонення від здійснення правосуддя на строк, зазначений у рішенні, який не може становити більше ніж два місяці. На стадії судового провадження строк відсторонення встановлюється до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження.
Згідно з пунктом 19.19 Регламенту Рада продовжує строк тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя на підставі відповідного вмотивованого клопотання Генерального прокурора або його заступника про продовження цього строку. Продовження строку тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності здійснюється на строк не більше ніж два місяці, а в разі якщо обвинувальний акт передано до суду - до закінчення судового провадження.
Частиною шостою статті 64 Закону № 1798-VIII встановлено, що повторне звернення Генерального прокурора або його заступника з клопотанням про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності або з клопотанням про продовження строку такого відсторонення стосовно судді в межах одного кримінального провадження не допускається, крім випадків скасування попереднього рішення ВРП судом.
Системне тлумачення частини шостої статті 64 Закону № 1798-VIII дозволяє дійти висновку про наявність певної мети встановлення цією нормою заборони, яка полягає в унеможливленні багаторазового звернення з клопотанням про відсторонення судді від посади за наявності однакових підстав та фактичних обставин застосування такого заходу забезпечення в кримінальному провадженні. Такий підхід законодавця спрямований на виключення ситуацій зловживання правом звернення із зазначеним клопотанням правоохоронними органами та забезпечення гарантій суддівської незалежності та недоторканності.
Загальний максимальний строк тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності з урахуванням можливості продовження такого строку на стадії досудового розслідування становить чотири місяці, протягом яких досудове слідство має бути завершеним. Ці законодавчі гарантії недоторканності та імунітету судді мають дисциплінувати й орієнтувати сторону обвинувачення на необхідність завершення досудового розслідування щодо відстороненого судді у строки, встановлені законом для відсторонення.
При цьому такий ліміт строку відсторонення судді від здійснення правосуддя не поширюється на застосування цього заходу на стадії судового провадження, для якого встановлено спеціальний строк - до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження.
Тобто застосування тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя на стадії досудового розслідування та судового провадження в межах одного кримінального провадження не можна вважати тотожними за юридичним змістом, підставами, значимістю, метою і тривалістю застосування.
Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18 жовтня 2018 року (справа № 9901/514/18), у якій також зазначила, що логіко-граматичне тлумачення поняття «повторний» можна здійснювати за двома окремими ознаками, а саме: 1) якісна ознака, яка полягає в тому, що звернення, що вже подавалось, подається знову. В цьому випадку очевидно, що звернення, яке подається повторно, повинне мати ті ж самі змістові складові, що й первинне звернення; 2) кількісна ознака, яка полягає в тому, що таке звернення подається вдруге. За такою ознакою достатньо встановити лише послідовність подання звернень.
Проте частина шоста статті 64 Закону № 1798-VIII не виключає можливості звернення з новим клопотанням про відсторонення судді від посади в разі наявності відповідних потреб кримінального провадження і з метою досягнення дієвості цього провадження, яке за змістом відрізняється від попереднього звернення. Цією нормою закону обмежено можливість кількісного звернення з клопотанням про відсторонення судді від посади за наявності одних і тих самих підстав.
Отже, поняття «повторне звернення», яке застосовується в частині шостій статті 64 зазначеного Закону, використовується в розумінні подання звернення, що має ті ж самі змістові складові. Тобто цією нормою забороняється повторне звернення з клопотанням про відсторонення судді від посади за наявності однакових підстав та фактичних обставин застосування цього заходу забезпечення в кримінальному провадженні.
За таких обставин Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком суду першої інстанції  про те, що клопотання заступника Генерального прокурора від 1 листопада 2018 року не є таким, що подане повторно, оскільки це клопотання та раніше подані клопотання різняться своїм змістом. Застосування тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя на стадії досудового розслідування та судового провадження в межах одного кримінального провадження не є тотожними за юридичним змістом, підставами, значимістю, метою, тривалістю застосування.
Так, у клопотанні від 15 грудня 2017 року заступник Генерального прокурора зазначав, що ОСОБА_1 з огляду на його посаду і соціальний статус може вживати заходів знищення чи спотворення документів, які можуть бути доказами вчинення кримінальних правопорушень; матиме вплив на свідків, працівників апарату суду; може перешкоджати встановленню обставин кримінального правопорушення під час досудового розслідування, тобто вказував на існування ризиків перешкоджання позивачем процесуальним діям слідства у кримінальному провадженні.
У клопотанні про продовження строку тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності від 7 лютого 2018 року заступник Генерального прокурора вказував на продовження існування обставин, які стали підставою для тимчасового відсторонення позивача від здійснення правосуддя.
Клопотання заступника Генерального прокурора від 1 листопада 2018 року мотивовано тим, що наявність кримінального провадження в суді за обвинуваченням ОСОБА_1 може, крім іншого, поставити під сумнів безсторонність його як судді при здійсненні ним правосуддя і зашкодити авторитету судової влади та довірі суспільства до неї. Зазначав, що можливий вплив на суддів, яким можуть бути передані на розгляд справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що може викликати у свідків переконання про неефективність діяльності правоохоронної та судової систем та призвести до негативних наслідків для судового розслідування, зокрема до відмови свідка від дачі показань. Також заступник Генерального прокурора звертав увагу на те, що, перебуваючи на посаді судді та здійснюючи правосуддя,  ОСОБА_1 , маючи доступ до матеріалів судових справ, які перебувають у нього в провадженні, може вчинити інші аналогічні злочини. 
На стадії судового провадження було складено обвинувальний акт від 6 серпня 2018 року, внаслідок чого особа, стосовно якої здійснено відсторонення, набула статусу обвинуваченої, а не підозрюваної, як на стадії досудового розслідування.
Обіймаючи посаду судді Дружківського міського суду Донецької області, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні тяжкого корупційного злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10  років, що унеможливлює здійснення ним правосуддя від імені України.
Наявність на розгляді в суді кримінального провадження за обвинуваченням судді у вчиненні корупційного кримінального правопорушення (злочину) з огляду на норми Кодексу суддівської етики не узгоджується із встановленими ним морально-етичними принципами, згідно з якими суддя повинен бути прикладом неухильного дотримання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення віри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду.
Таким чином, клопотання заступника Генерального прокурора від 15 грудня 2017 року та від 1 листопада 2018 року подані з різних підстав та відмінних фактичних обставин, оскільки клопотання від 1 листопада 2018 року заявлене після отримання судом обвинувального акта у кримінальному провадженні № 52017000000000824 та спрямоване на запобігання шкоді авторитету судової влади та довірі суспільства до неї, а також на уникнення негативного впливу суддею на значення доказів.
До того ж Велика Палата Верховного Суду не вважає обґрунтованими доводи ОСОБА_1 про те, що копії клопотання про відсторонення судді не було вручено уповноваженим прокурором усупереч вимогам частини четвертої статті 63 Закону № 1798-VIII, з таких міркувань.
Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону № 1798-VIII Генеральний прокурор або його заступник можуть уповноважити прокурора на вручення судді, крім судді Вищого антикорупційного суду, копії клопотання про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, а також на представлення відповідного клопотання під час розгляду на засіданні ВРП.
Як установлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та його захисник 6 листопада 2018 року відмовилися від отримання клопотання про тимчасове відсторонення судді Дружківського міського суду Донецької області ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням його до кримінальної відповідальності, що підтверджується протоколом від 6 листопада 2018 року, складеним старшим групи прокурорів Козачиною С. С. , у якому зазначено, що останній вручив ОСОБА_1 копію клопотання про відсторонення його як судді від здійснення правосуддя. Проте ОСОБА_1 та його захисник відмовилися від отримання клопотання та складення відповідної розписки. Вказані обставини підтверджено матеріалами відео- та фотофіксації, доданими заступником Генерального прокурора до клопотання про відсторонення судді ОСОБА_1
Оскільки ОСОБА_1 та його захисник відмовилися від отримання клопотання про тимчасове відсторонення судді Дружківського міського суду Донецької області ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням його до кримінальної відповідальності, ВРП обґрунтовано не досліджувала питання наявності у Козачини С. С. повноважень на вручення цього клопотання.
Проте під час засідання 13 листопада 2018 року ВРП було досліджено клопотання заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Холодницького Н. І., а також додані до нього матеріали кримінального провадження № 52017000000000824, до яких було додано лист від 8 листопада 2018 року № 06-18612/17,  відповідно до якого заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Холодницький Н. І. уповноважив прокурорів Козачину С. С. та Касьяна А. О. на вручення судді Дружківського міського суду Донецької області ОСОБА_1 копії клопотання про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя, а також на представлення відповідного клопотання під час розгляду на засіданні ВРП. При цьому згідно з указаним листом, направленим на адресу ВРП, він стосується питання повноважень зазначених прокурорів саме у кримінальному провадженні № 52017000000000824.
Отже, ВРП було перевірено повноваження, зокрема, Касьяна А. О. на представлення відповідного клопотання під час розгляду на засіданні ВРП.
Частиною першою статті 65 Закону № 1798-VIII установлено вичерпний перелік підстав, з яких рішення ВРП про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності, продовження строку такого відсторонення може бути оскаржене та скасоване: 1) склад ВРП, який ухвалив відповідне рішення, не мав повноважень його ухвалювати; 2) рішення не підписано будь-ким зі складу членів ВРП, які брали участь у його ухваленні; 3) рішення не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотиви, з яких ВРП дійшла відповідних висновків.
Оскільки виключно ВРП як колегіальний, незалежний конституційний орган державної влади та суддівського врядування, який діє в Україні, наділена повноваженнями ухвалювати рішення про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя та продовження такого тимчасового відсторонення, то встановлення наявності або відсутності правових підстав для цього здійснюється цим органом за власною оцінкою обставин, пов`язаних з оголошеною судді підозрою.
Європейський суд з прав людини, розглядаючи питання обсягу судового розсуду при оцінці актів та дій органів державної влади під час реалізації ними їх виключної компетенції, вказав на те, що за загальним правилом національні суди повинні утримуватися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, не підтвердженими доказами або ж помилковими щодо фактів.
Оскаржуване рішення було прийнято у відкритому засіданні на підставі наявних у ВРП матеріалів, після їх дослідження та обговорення, за участю представника судді ОСОБА_1 - адвоката Дульського О. Л. При цьому кожному з учасників була надана можливість висловити свою позицію та долучити докази.
13 листопада 2018 року на засіданні ВРП були присутні 16 членів Ради, «за» прийняття Спірного рішення проголосувало 10 членів ВРП, «проти» - 6. Рішення підписано всіма членами ВРП, які брали участь у його ухваленні. 
Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно встановив відсутність обов`язкових (формальних) підстав для скасування рішення ВРП про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності, встановлених пунктом 3 частини першої статті 65 Закону 
№ 1798-VIII, оскільки Спірне рішення містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення та мотиви, з яких ВРП дійшла відповідних висновків.
На думку Великої Палати Верховного Суду, немає підстав стверджувати, що висновки відповідача в Спірному рішенні є нераціональними, не підтвердженими доказами або помилковими щодо фактів.
За таких обставин Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно встановив обставини справи, дослідив докази у справі та, належним чином умотивувавши своє рішення, дійшов висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 
Велика Палата Верховного Суду не встановила порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315, частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне і законне рішення, доводи позивача, наведені в апеляційній скарзі, висновків цього суду не спростовують, а отже, підстав для скасування рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 1 квітня 2019 року немає.
Керуючись статтями 266, 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 1 квітня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя	  В. С. Князєв 	
Суддя-доповідач	 	О. Б. Прокопенко	 	
Судді:	Н. О. Антонюк	Л. М. Лобойко	 	
 	С. В. Бакуліна	Н. П. Лященко	 	
 	В. В. Британчук	В. В. Пророк	 	
 	Ю. Л. Власов	Л. І. Рогач	 	
 	М. І. Гриців	О. М. Ситнік	 	
 	Д. А. Гудима	О. С. Ткачук	 	
 	Ж. М. Єленіна	В. Ю. Уркевич	 	
 	О. С. Золотніков	О. Г. Яновська	 	
 	О. Р. Кібенко