Номер провадження: 33/813/197/20
Номер справи місцевого суду: 509/6118/19 
Головуючий у першій інстанції Кочко В. К. 
Доповідач Черевко П. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        28.01.2020 року                                                                 м. Одеса
       
Суддя Одеського апеляційного суду Черевко П.М., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 листопада 2019 року, якою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт терміном на сорок годин- 

встановив:
З протоколу серії АПР18 №235531 від 16.11.2019 року вбачається, що 06.11.2019 року, о 11 годині, ОСОБА_1 знаходячись за адресою: Одеської область, Овідіопольський р-н, смт.Авангард, вул.Базова, 20, в кафе "Українська кухня" висловлювався нецензурною лайкою, тобто порушив громадський порядок, спокій громадян, чим винив дрібне хуліганство. 
Постановою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 листопада 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та
Не погодившись з даною постановою, ОСОБА_1  звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та винести нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до п.1 ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за наступних підстав.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення встановлюється шляхом дослідження доказів.
Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Відповідно до ч.1ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
За змістом ст. 245 КУпАП суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.
Суд звертає увагу, що відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи. Кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Суддя першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях  ОСОБА_1  ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173КУпАП, за кваліфікуючою ознакою нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1  наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. 
Факт вчинення  ОСОБА_1  адміністративного правопорушення підтверджується 
- протоколом серії АПР18 №235531 від 16.11.2019 року
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.11.2019 року ОСОБА_2  в якому вона повідомляє, що 06.11.2019 року, о 11 годині, ОСОБА_1 знаходячись за адресою: Одеської область, Овідіопольський р-н, смт.Авангард, вул.Базова, 20, в кафе "Українська кухня" висловлювався нецензурною лайкою;
-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 ;
-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 ;
-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 .
Стосовно пояснення свідків, суд приймає їх за належний доказ, оскільки працівник патрульної поліції не зобов?язаний попереджати свідків про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, а ОСОБА_1 не було заявлено клопотання про виклик та допит свідків зазначених у протоколі у судове засідання.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.
Підсумовуючи вищевикладені обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності правильним є висновок суду щодо доведеності в повному обсязі вини  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, сумнівів у обґрунтованості складеного протоколу чи долучених до протоколу додатків у суду обґрунтовано не виникло.
При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, суд обґрунтовано вважав за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді у вигляді громадських робіт терміном на сорок годин. 
Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права які б призвели до неправильного вирішення справи.
В зв`язку з викладеним, прихожу до висновку, що постанова районного суду є законною і обґрунтованою. Підстав для скасування чи зміни постанови не встановлено, а апеляційна скарга за викладених обставин повинна бути залишена без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст.293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 листопада 2019  року – залишити без задоволення. 
Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 листопада 2019 року, якою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт терміном на сорок годин – залишити без змін. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Повний текст судового рішення складено 03.02.2020 року.

Суддя Одеського 
       апеляційного суду:                                 П.М. Черевко