КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД                                       
                                                                                03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-А

Справа № 334/8539/18                                                                                            Головуючий у 1 інстанції - Гончарук В.П.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1276/2020                                                       Доповідач  -  Мараєва Н.Є.     
                                               
                                                       ПОСТАНОВА 
                                                   ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
11.02.2020 р. Київський Апеляційний  суд    в складі  суддів судової  палати з розгляду 
цивільних  справ :
Головуючого - Мараєвої Н.Є.,
Суддів -  Заришняк Г.М., Рубан С.М.
При секретарі - Гаврюшенко К.О.
Розглянули у відкритому  судовому  засіданні  в  приміщенні Київського апеляційного
суду  в порядку спрощеного позовного провадження 
Цивільну справу за апеляційними скаргами 
        ОСОБА_1 та представника Акціонерного товариства   и
«Державний  ощадний банк України»  
на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року 
в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства 
«Державний ощадний банк України», 3-особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова 
компанія «Брокбізнес» 
        про відшкодування шкоди заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди
Заслухавши  доповідь  судді Мараєвої Н.Є.,  пояснення осіб, які з`явилися, перевіривши  
матеріали   справи, обговоривши  доводи  апеляційної  скарги, колегія суддів,-
                                                             В с т а н о в и л а :  
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», 3-особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес» про відшкодування шкоди заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди. 
Стягнуто з АТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 70 000 гри. за відшкодування моральної шкоди; в іншій частині задоволення позову - відмовлено. 
Стягнуто з АТ «Державний ощадний банк України» на користь Державного бюджету України 1 762 грн. судового збору. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року частково та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі; 
в апеляційній скарзі представник АТ «Державний ощадний банк України» просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, а в іншій частині - рішення  залишити без змін.
В апеляційних скаргах посилалися  на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив  норми матеріального та процесуального права.
Апеляційна  скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом,  5 вересня 2016 року на автодорозі Київ - Харків  з вини ОСОБА_2 ,  який  керував  автомобілем «Форд» д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобілем «Хонда», д.н.з. НОМЕР_2 . під керуванням ОСОБА_1 , на передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_1 , сталася ДТП. 
Від удару автомобіль марки «Хонда» д.н.з. НОМЕР_2 , перекинувся на дах. В наслідок ДТП ОСОБА_1 , зазнав легких тілесних ушкоджень у вигляді саден м`яких тканин кінцівок, забою м`яких тканин голови та струсу головного мозку; тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді перелому правої ключиці зі зміщенням, множинних переломів ребер зліва та компресійно-уламкового перелому тіла Тh4 хребця грудного відділу хребта; а також тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої травми шийного відділу та у вигляді косо-поперекового перелому справа, зліва передньої і задньої дужок хребця Сl,  перелому нижнього суглобового відростку хребця С6 зі зміщенням уламків та перелому тіла хребця С7 шийного відділу хребта. 
Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.06.2018 року водія ПАТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_2 , який виконував посадові обов`язки інкасатора-водія було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з вбавлення права керувати транспортними засобами на строком на 1 рік. На підставі ч.1 ст.75 КК  України звільнено ОСОБА_2 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі  і   призначено іспитовий строк на 2 роки. 
Цивільний позов ОСОБА_1 до ПАТ «Державний ощадний банк України», 3-особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 та ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» про стягнення матеріальної та моральної шкоди було  задоволено частково. 
Стягнуто з ПАТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50000 грн.; в задоволенні цивільного  позову в частині вимог про стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди в більшому розмірі  ОСОБА_1 відмовлено. В задоволенні цивільного позову ПрАТ«Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_2 , 3-особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ПАТ «Державний ощадний банк України» та ПрАТ «Страхова Компанія «Брокбізнес»  про стягнення матеріальної шкоди - відмовлено.
Вказаним  вироком суду   встановлено, що ОСОБА_2 на час вчинення  ДТП  працював в ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», що під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди він керував інкасаторським автомобілем та виконував посадові обов`язки інкасатора-водія, тобто,  що ОСОБА_2 на час ДТП  перебував у трудових відносинах з АТ «Ощадбанк». 
Згідно  ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 
Наявна в матеріалах справи Виписка з медичної карти № 3276 стаціонарного хворого нейрохірургічного відділення свідчить про те, що при зверненні за медичною допомогою 8.09.2016 р. ОСОБА_1 було встановлено діагноз - Основний : поєднана краніо-вертебральна травма (05.09.2016 року), закрита хребтово-спинномозкова травма, багато уламкові переломи С1,С6,С7 хребців, виражений больовий синдром по типу цервікобрахіалгії ліворуч, Fгаnkеl D, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, виражений цефалічний синдром. 
Суд першої інстанції правильно вважав, що порушення ОСОБА_2 . ПДР України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з вчиненням ДТП та отриманням ОСОБА_1 тяжких тілесних ушкоджень.
З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що цивільно-правова відповідальність АТ «Ощадний банк України», як власника автомобіля «Форд» д.н. НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «СК`Брокбізнес» на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу № АК/4590902 від 26.07.2016 р. 
Згідно ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні і страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 
Обов`язки страховика визначені у ст.988 ЦК України, а страхувальника - у ст.989 ЦК України. 
Згідно ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов  договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи,  зазначених договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). 
Відповідно до ст.6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода,  що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю або майну потерпілого. 
Відповідно до абз.1 п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку  страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю,  здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно п.21.4 ст.24 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»передбачено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. 
Відповідно до п.36.1 ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 нього Закону - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає мотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. 
Постановлюючи  рішення  суд першої  інстанції виходив  з того, що ОСОБА_1 як власник пошкодженого транспортного засобу «Хонда», д.н. НОМЕР_2 , та як потерпілий внаслідок ДТП не звертався до ПрАТ «СК`Брокбізнес» як до страховика АТ «Ощадний банк України»  із заявою про виплату  страхового відшкодування,  тому  стягнення шкоди з відповідача буде суперечити самій меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності;  що позивач не позбавлений права звернутися до третьої особи ПрАТ «СК`Брокбізнес» за  відшкодуванням  заподіяної шкоди здоров`ю в межах страхової суми.
А тому, у зв`язку з вищевикладеним дійшов обґрунтованого висновку, що вимога позивача про стягнення з ПАТ «Державний ощадний банк України» матеріальної шкоди заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди,  інфляційних втрат не підлягає  задоволенню.
Такий  висновок суду першої інстанції повністю  узгоджується  з правовою позицією Верховного Суду про те, що  покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового  відшкодування на страхувальника, який  уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові  платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності;  що    відшкодування шкоди тільки заподіювачем у повному  обсязі, не беручи до уваги  обов`язок  страховика  виплатити страхове відшкодування в межах ліміту, є  неправильним. 
Такі  висновки викладені  Верховним  Судом  у  ряді  постанов, зокрема,  від 4.07.2018 р. №755/18006/15-ц,   від 27.03.2019 р. №754/1108/15-ц,  від  15.08.2018 р. № 713/2002/15 та  інших.
Згідно  ч.1ст.417 ЦПК України  вказівки, що  містяться  в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій.
Також суд правильно вважав, що  не підлягають задоволенню решта  вимог  про відшкодування  матеріальної  шкоди, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
 Що   стосується  задоволення  позовних вимог  в  частині стягнення  з  відповідача  моральної  шкоди, то суд  першої інстанції також  обґрунтовано  дійшов  висновку щодо   їх  часткового задоволення  і  стягнув з  відповідача  на користь позивача 70 тис.грн.,  оскільки її завдано з  вини водія, який  перебував  у  трудових  відносинах з відповідачем та  внаслідок  його протиправних дій. 
Такий  висновок  суду  відповідає  вимогам  чинного законодавства, зокрема,  ст.ст.23, 1167 ЦК України, п.п.5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». 
За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов  висновку щодо  часткового  задоволення  позову.
Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування  не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом  повно  з`ясовано  обставини  справи, дана належна оцінка доказам. 
Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.
Доводи апеляційної скарги  висновків суду не спростовують.  
Підстав для скасування рішення суду не вбачається.
Керуючись ст.ст.268, 352, 367, 368,  374, 375, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -
 
                                                        П о с т а н о в и л а :   
Апеляційні скарги   ОСОБА_1 та представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - залишити без задоволення.
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року - залишити  без  змін. 
Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду  протягом  тридцяти днів з  дня  складення  повного  судового рішення.
Повний текст складено   19.02.2020 р.
 
Головуючий  :    
                                                                       Судді :