ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 березня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/3747/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,     
за участю секретаря судового засідання Троянова А.С. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області  
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року (суддя Максименко Л.Я., повний текст рішення складено 25.11.2019) в адміністративній справі
за позовом Приватного підприємства «ВАСК-М»
до Головного управління ДФС у Запорізькій області 
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов Приватного підприємства «ВАСК-М», в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області  від 18.04.2019 № 0005001409 та № 0004991409.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.    
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що посадовими особами Головного управлінням ДФС у Запорізькій області у період з 22.02.2019 по 28.02.2019 було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Приватного підприємства «ВАСК-М» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за 2016 рік та податку на додану вартість за грудень 2016 року по взаємовідносинам з контрагентом-постачальником ТОВ «КОНСТАНТА ЛІДЕР», за результатами якої складено Акт від 06.03.2019 № 128/08-01-14-09/23852326.
На підставі висновків акту відповідачем 18 квітня 2019 року прийняті податкові повідомлення-рішення: № 0005001409, згідно з яким ПП «ВАСК-М» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 7638,75 грн., з якої за основним зобов`язанням - 6111,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1527,75 грн.; № 0004991409, згідно з яким ПП «ВАСК-М» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 6875,00 грн., з якої за податковим зобов`язанням - 5500,00 грн. , за штрафними (фінансовими) санкціями  - 1375,00 грн.
Підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень стали висновки, викладені в акті перевірки, згідно з якими правочин, укладений ПП «ВАСК-М» з ТОВ «КОНСТАНТА ЛІДЕР», не був спрямований на реальне настання правових наслідків.
Вказаний висновок ґрунтується на аналізі податкової інформації щодо діяльності вищевказаного контрагента, з якої вбачається, що останній не мав реальної можливості здійснювати господарську діяльність. Також податковий орган посилається на вирок суду відносно посадової особи ТОВ «КОНСТАНТА ЛІДЕР». 
Надаючи оцінку обґрунтованості висновків податкового органу та правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).
Згідно з п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України).
Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів (послуг) або дата отримання платником податку товарів (послуг), що підтверджено податковою накладною. 
Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Положеннями пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. 
Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів (послуг), на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.6,  201.10 ст. 201 ПК України).
Як вбачається з матеріалів справи, між ПП «ВАСК-М» (підрядник) та КП «Управління капітального будівництва» (замовник) укладено договір підряду від 05.06.2015 № 404/15, за умовами якого замовник доручає, а підрядник в межах договірної ціни приймає на себе обов`язок власними або залученими силами виконати будівельні роботи, які забезпечать введення в експлуатацію об`єкта будівництва «Капітальний ремонт покрівлі та інженерних мереж житлового будинку по АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 3 АДРЕСА_3 » в обумовлений цим договором строк, відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації та узгодженої ціни робіт, вимог техніки безпеки і охорони праці. Початок робіт - 2015 рік, закінчення робіт - 2018 рік.
З метою виконання умов вказаного договору, ПП «BACK-М» (Замовник) уклав з ТОВ «КОНСТАНТА ЛІДЕР» (Підрядник) договір № 17 від 07.09.2016, за умовами якого Замовник доручає та сплачує, а Підрядник бере на себе зобов`язання провести роботи на об`єкті будівництва «Капітальний ремонт крівлі та інженерних систем житлового будинку по АДРЕСА_2 буд АДРЕСА_3 ». 
Виконання умов вказаного договору підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року на загальну суму 36668,40 грн., податковою накладною № 25 від 30.12.2017,  розрахунок з підрядником підтверджується платіжним № 104 від 13.01.2017.
Реальність проведених робіт також підтверджується: договором  № 404/15 від 05.06.2015 на виконання робіт: Капітальний ремонт покрівлі та інженерних мереж житлового будинку по вул. Мала, 3 у м. Запоріжжі; додатковою угодою до вказаного договору; актами №№ 13, 14приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року, № 15 – за грудень 2016 року.
Суд апеляційної інстанції встановив, відповідач не спростував належними доказами, що вищезазначені договори не було визнано недійсними в судовому порядку.          
Як вбачається зі змісту акту перевірки, Головним управлінням ДФС у Запорізькій області досліджено податкову інформацію стосовно ТОВ «КОНСТАНТА ЛІДЕР», розміщену в інформаційних базах даних податкового органу, згідно з якою неможливо підтвердити господарську операцію в розрізі наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які необхідні для виконання таких робіт. Разом з тим, податковим органом під час перевірку не надано оцінку первинним документам, наявним у позивача, не проаналізовано реальність господарської операції у розрізі первинної документації по господарській операції ПП «BACK-М» з вищевказаним контрагентом, не наведено жодних доказів, що свідчать про постачання послуг іншими суб`єктами господарювання.  Висновки податкового органу ґрунтуються на припущеннях, без посилання на фактичні обставини, які доводять нереальність господарської операції.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що загальна інформація з інформаційних баз даних ДФС щодо ТОВ «КОНСТАНТА ЛІДЕР» не стосується діяльності позивача. Висновки суб`єкта владних повноважень щодо нереальності господарської операції не можуть ґрунтуватися лише на інформації, що міститься у податковій базі відносно контрагента платника податків. Такі висновки можуть бути здійснені на підставі первинних документів та об`єктивної перевірки фактичних обставин господарських правовідносин. Податковим органом не надано жодних доказів щодо проведення зустрічної звірки контрагента позивача для відпрацювання податкових ризиків з ПДВ, жодні первинні документи, які перебувають у згаданого  контрагента позивача, відповідачем не досліджувалися, що свідчить про необґрунтованість висновків податкового органу щодо порушення позивачем податкового законодавства. 
Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що неналежне виконання податкових зобов`язань контрагентом позивача тягне відповідальність та негативні наслідки саме для вказаної особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту, а також на віднесення сум витрат до витрат, що враховуються при визначенні об`єкту оподаткування податком на прибуток.
Щодо вироку стосовно ТОВ «КОНСТАНТА ЛІДЕР», суд апеляційної інстанції зазначає, що  відповідно до частини 6 статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Дослідивши вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2017 у справі № 331/6371/17, суд апеляційної інстанції зазначає, що останнім не надано оцінку вчиненим господарським операціям з конкретними контрагентами, жодних висновків щодо нереальності господарських операцій з ПП «BACK-М» вирок також не містить. Крім того, період діяльності ТОВ «КОНСТАНТА ЛІДЕР», який перевірявся у кримінальній справі, не збігається з періодом взаємовідносин між вказаною юридичною особою та позивачем. При цьому, вагомим є і те, що вирок ухвалено шляхом затвердження мирової угоди з прокурором, тобто посадова особа на певних умовах  погодилася з обвинуваченням, яке інкримінується. Така винуватість не перевірялася судом. 
Таким чином, враховуючи, що належної оцінки первинним документам, що стосуються вказаного питання, податковим органом надано не було, жодними доказами не спростовано їх неналежність чи недостовірність, суд апеляційної інстанції доходить висновку про необґрунтованість висновків акту перевірки, що потягло за собою прийняття протиправних рішень щодо донарахування податкових зобов`язань, наслідком чого є їх скасування.
Рішення суду першої інстанції ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи апеляційної скарги їх не спростовують. Підстави для скасування рішення суду відсутні.

                              Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року в адміністративній справі № 280/3747/19 залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з 03 березня 2020 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

                              Повна постанова складена 03 березня 2020 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова