ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3146/19 Справа № 205/5337/18 	  	Головуючий у першій інстанції: Шавула В. С. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого -                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,
при секретарі                        Догоновій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 жовтня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом виселення, - 

ВСТАНОВИЛА:
У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що йому на підставі рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.02.2006 року у справі №2-887/2006, належить в цілому право власності на виробничо-побутову будівлю літ. Б-2, загальною площею 640,7 кв.м., розташована по АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.05.2018 року. Відповідно до технічного паспорту, на першому поверсі вказаної будівлі розташоване приміщення гаражу №5, площею 24,2 кв.м. Під час проведення в квітні 2018 року інвентаризаційних робіт для виготовлення технічного паспорту було виявлено, що приміщення вказаного вище гаражу №5 є зайнятим невідомими позивачу особами, які пояснили, що вони орендують це приміщення у відповідачки. Під час спілкування з відповідачкою, остання відмовила позивачу в звільненні зазначеного приміщення гаражу, обґрунтувавши відмову наявністю у неї права власності на цей гараж. Тому позивач просив усунути перешкоди у користуванні належним йому на праві особистої приватної власності приміщенням гаражу №5, площею 24,2 кв.м., розташованого на першому поверсі виробничо-побутової будівлі літ.Б-2 за адресою АДРЕСА_1 , шляхом виселення з цього приміщення ОСОБА_2 . 
Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2018 року в задоволенні позову відмовлено. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного. 
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, щоКП "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпровської міської ради надано суду копію інвентаризаційної справи на гараж АДРЕСА_2 , згідно якої рішенням виконавчого комітету Ленінської районної Ради народних депутатів №337 від 08.06.1984 року "Про будівництво гаража по АДРЕСА_2 " надано дозвіл ОСОБА_3 на будівництво гаража розміром 3х6 м. із негорючих матеріалів по АДРЕСА_2 (а.с. 155). 
Встановлено, що в інвентаризаційній справі на гараж АДРЕСА_2 містяться відомості про право власності на індивідуальний гараж за гр. " ОСОБА_3 " (російською мовою згідно правовстановлювального документу) на підставі рішення виконкому Ленінської районної ради народних депутатів №337 від 08.06.1984 року, про що видане реєстраційне посвідчення від 09.08.1994 року, зареєстровано в КП "ДМБТІ" ДОР та записано в реєстрову книгу №Г-15 за реєстраційним №31 (а.с. 156). 
Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №133931565 від 10.08.2018 року, ОСОБА_2 є власником АДРЕСА_2, площею 27,3 кв.м., по  АДРЕСА_2  на підставі договору дарування №3-3225, посвідченого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 26.10.1994 року, що також підтверджується копією вказаного договору дарування, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с. 35-36, 45). 
Апеляційним судом встановлено, що листом КП "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпровської міської ради №16578 від 22.11.2019 року щодо надання копії інвентаризаційної справи на гараж № АДРЕСА_2 повідомлено, що окрема інвентаризаційна справа на гараж №5 КП «ДМБТІ» ДМР не заводилась (а.с. 144). 
Відповідно до оглянутих в судовому засіданні апеляційного суду матеріалів інвентаризаційної справи на будівлю по АДРЕСА_1 , КП "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпровської міської ради 23.03.2003 року ухвалило рішення про відмову заявнику Товариству з обмеженою відповідальністю фірма "ВВС" у реєстрації права власності на нежитлову будівлю літ.Б-2 за вказаною вище адресою. У якості обгрунтування відмови у реєстрацію права власності КП "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпровської міської ради посилається, зокрема, на п. 1.6 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року за №7/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 року за №157/6445, з відповідними змінами та доповненнями, де передбачено, що реєстрації підлягають права власності тільки на об"єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку. Копія вказаного рішення КП "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпровської міської ради долучена до матеріалів цивільної справи.
На аркушах 49 - 50 вказаної інвентаризаційної справи наявна копія договору купівлі-продажу від 23.22.1992 року, що укладений у простій письмовій формі, відповідно до якого продавець Виробничий кооператив "Москвич" продав, а покупець Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "ВВС" в особі генерального директора Перекрестова Володимира Борисовича придбав двоповерхову виробничо-побутову будівлю, розташовану по АДРЕСА_1 . Копія вказаного договору долучена до матеріалів цивільної справи.
Згідно листа КП "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпровської міської ради від 11.09.2006 року на ім"я Директора ТОВ Фірма "ВВС" Перекрестова В .Б. (копія листа долучена до матеріалів даної цивільної справи), замовлення від 28.08.2006 року стосовно реєстрації права власності на нежитлову будівлю літ. Б-2 по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 23.11.1992 року - не виконане, оскільки відчуження відбулося без отримання довідки-характеристики. Також зазначено, що вищевказаний об"єкт нерухомого майна підлягає введенню в експлуатацію у встановленому порядку. 
Не зважаючи на викладене вище, на факт невведення нерухомого майна в експлуатацію у встановленому порядку, у цивільній справі №2-887/2006 Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за позовом ВАТ «Запорізький асфальтобетонний завод» м.Запоріжжя до ТОВ фірма «ВВС», ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу від 20.05.2003 року адміністративно-побутової будівлі по АДРЕСА_1 (про заявлення у даній справі інших позовних вимог в ухвалі Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2006 року не зазначено), ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2006 року визнано мирову угоду сторін на наступних умовах:
«визнано за ОСОБА_1 право власності на двоповерхову адміністративно-побутову будівлю розташовану за адресою по АДРЕСА_1 , яка складається з: 
- капітальної виробничо-побутової будівлі, загальною площею приміщень першого поверху літ. «Б-2» 390,1 кв.м.;
- капітальної виробничо-побутової будівлі, загальною площею приміщень другого поверху літ. «Б-2» 250,6 кв.м;
всього по будівлі літ. «Б-2» 640,7 кв.м., споруд до будівлі: сходів літ. «б», металеві, площею 14,5 кв.м.; альтанки (тимчасова) літ. «Д», площею 20,6 кв.м.; гаражу (тимчасовий) літ. «В», площею 7,5 кв.м.,; хвіртки «1» металева в цементованих стовпах; огорожі «2» залізобетонні плити в металевих стовпах h-3.00, площею 70,5 к.в.м.; воріт «3» металеві в металевих стовпах h-4, площею 22,0 кв.м.; воріт «4» металеві в металевих стовпах h-3, площею 9,0 кв.м.; «І» відмостки 46,7 кв.м. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Запорізький асфальтобетонний завод» 523867,00 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ВВС» на користь Відкритого акціонерного товариства «Запорізький асфальтобетонний завод» судові витрати по оправленню державного мита в сумі 2620,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Запорізький асфальтобетонний завод» судові витрати по справленню державного мита в сумі 2620,00 грн. Провадження у справі за позовом ВАТ «Запорізький асфальтобетонний завод» до ОСОБА_1 , ТОВ фірма «ВВС» про розірвання договору купівлі-продажу, закрито. Ухвала набрала законної сили 21.02.2006 року (а.с. 5-6). 
Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №125046683 від 23.05.2018 року, за ОСОБА_1 25.04.2018 року зареєстровано право власності на виробничо-побутову будівлю літ Б-2, загальною площею 640,7 кв.м., розташовану по АДРЕСА_1 , на підставі зазначеного вище судового рішення №2-887/2006 Кіровського районного суду м.Дніпропетровська 15.02.2006 року (а.с. 7). 
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
За змістом ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. 
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що відповідач має належні правовстановлюючі документи на гараж  АДРЕСА_2 ; встановивши, що право власності відповідача   на гараж  АДРЕСА_2 , яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,  до цього часу у передбаченому діючим законодавством порядку не  оспорено; приймаючи до уваги не спростовані позивачем доводи відповідача, що у її володінні  тривалий час перебуває належний їй на праві власності гараж    АДРЕСА_2 , чужим гаражем вона не володіє та не користується; встановивши, що відповідачем доведено факт правомірного користування належним їй на праві власності гаражем АДРЕСА_2 ; приймаючи до уваги, що суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту користування відповідачем саме гаражем АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за позивачем на підставі ухвали місцевого суду про визнання мирової угоди та без введення нерухомого майна в експлуатацію у встановленому порядку, - колегія приходить до висновку про необгрунтованість та недоведеність заявленого у даній справі позову про усунення ОСОБА_1 перешкод у користуванні гаражем АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 , тому в задоволенні позовних вимог повинно бути відмовлено. 
Позивачем апеляційному суду надано висновок будівельно-технічної експертизи №1243-11 від 21.11.2018 року, який складений за зверненням позивача ОСОБА_1 , де зазначено, зокрема, що приміщення гаражу АДРЕСА_1 не є таким, що збудоване раніше і окремо, а є таким, що збудоване разом із всією виробничо-побутовою будівлею літ. "Б-2; не має технічного обгрунтованого твердження, щодо окремого фундаменту, стін та перекриття приміщення вказаного гаражу від всієї виробничо-побутової будівлі літ. "Б-2 АДРЕСА_1 (а.с. 60 - 90). Колегія наголошує, що висновок №1243-11 від 21.11.2018 року, складений на замовлення позивача, який є безпосередньо заінтересований у результатах розгляду даної справи, безпідставно не був наданий позивачем суду першої інстанції. Крім того, висновок експертизи №1243-11 від 21.11.2018 року не спростовує наведених вище висновків апеляційного суду. 
Клопотань про надання доказів, окрім долучених до справи, про витребування доказів судом, зокрема про призначення судової експертизи, - учасниками справи не заявлено, що підтверджується протоколом та звукозаписом судового засідання, письмовими матеріалами справи. 
Доводи місцевого суду щодо неправильного обрання позивачем способу захисту права власності у зв"язку з пред"явленням позову про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням (гаражем) шляхом виселення відповідача, - є необґрунтованим, що, однак, не потягло помилки у висновках районного суду про наявність підстав для відмови у задоволенні позову; правильне по суті і справедливе рішення не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань. 
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів.
Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, колегія приходить до висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду - без змін. 
Колегія звертає увагу, що позивач не позбавлений можливості звернення до суду, на захист своїх прав та законних інтересів, з іншим позовом, з інших підстав.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2018 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді