ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2020 року          м.Дніпро                                                          Справа №  904/677/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді (доповідача)  Антоніка С.Г.,
суддів Дарміна М.О., Іванова О.Г.,

при секретарі судового засідання Пінчук Є.С.,            
  
розглянувши матеріали апеляційної скарги  Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2019р. (суддя Ніколенко М.О.,повне рішення складено 08.08.2019)  у справі №904/677/19

за позовом  Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, м. Дніпро

до  Обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив Лівобережний К", м. Дніпро

про  стягнення шкоди у розмірі 905 221,34 грн.

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив Лівобережний К" про стягнення шкоди у розмірі 905221,34 грн. за самовільне зайняття земельної ділянки
Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2019 в задоволенні позову відмовлено.
Вказане рішення обгрунтовано тим, що   матеріалами справи не підтверджується факт самовільного зайняття саме відповідачем земельної ділянки площею 0,9000га, яка знаходиться за адресою: м.Дніпро, вул.Генерала Захарченка, 17-г.
Не погодившись з рішенням господарського суду, позивач  звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. Апеляційна скарга обгрунтована наступним:
- Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області здійснено обстеження спірної земельної ділянки, за результатом якої встановлено, що відповідачем використовується земельна ділянка площею 0,9000га під розміщення індивідуальних гаражів фізичними та юридичними особами за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування;
- постановою Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 11.05.2018р. у виявленому порушенні встановлено ознаки злочину, відповідальність за який передбачено ч.1 ст. 1971 Кримінального кодексу України, у зв`язку з чим матеріали передано до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області;
- відповідач був зобов`язаний урегулювати питання щодо зайняття земельної ділянки площею 0,9000 га, як того вимагає Земельний кодекс України.
Просить рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно  ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами,  що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі та у відзиві, вислухавши пояснення представників сторін в межах доводів та вимог апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області було проведено перевірку щодо дотримання земельного законодавства стосовно земельної ділянки по вул.. Генерала Захарченка, 17 у м.Дніпро та прилеглої території до обслуговуючого кооперативу «Актогоражний кооператив Лівобережений». За результатами перевірки складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки №97-ДК/173/АП/09/01/18 від 26.03.2018р.. Відповідно до зазначеного акту перевірки встановлено, що на даній земельній ділянці розташований Обслуговуючий кооператив «Гаражний кооператив «Лівобережний К», Гаражний кооператив «Гаражно-будівельний кооператив «Іскра», Обслуговуючий кооператив «Автогаражний кооператив «Лівобережний-2» та Обслуговуючий кооператив «Автогаражний кооператив «Лівобережний» які надають послуги під розміщення індивідуальних гаражів фізичним та юридичним особам. В Акті також зазначено, що  згідно наявної інформації Обслуговуючий кооператив «Гаражний кооператив «Лівобережний К» самовільно займає земельну ділянку площею 0,9000 га. З боку відповідача Акт підписаний 10.04.2018р. ОСОБА_2
10.04.2018р.   Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області, складено протокол про адміністративне правопорушення №97-ДК/0059П/07/01/18 стосовно голови правління ОК «ГК Лівобережний К» ОСОБА_2 за самовільне зайняття земельної ділянки площею 0,9000га по вул.. Генерала Захарченка, 17-Г у м.Дніпро за ст.531 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
12.04.2018р. Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області, складено акт обстеження земельної ділянки № 97-ДК/40/АО/10/01/18 за вказаною вище адресою та  припис №97-ДК/0061Пр/03/01/18, яким зобов`язано Обслуговуючий кооператив "Гаражний кооператив Лівобережний К" у 30-денний термін усунути виявлені порушення законодавства України.
Акт № 97-ДК/40/АО/10/01/18 від 12.04.2018р. обстеження земельної ділянки підписаний головою правління ОК "Гаражний кооператив Лівобережний К" ОСОБА_2 11.05.2018р. з відміткою: «з результатами обстеження земельної ділянки не згоден».
Припис №97-ДК/0061Пр/03/01/18 від 12.04.2018р. підписний головою правління гаражного кооперативу 11.05.2018р.
11.05.2018р. Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області винесено Постанову про закриття справи №97-ДК/0069По/08/01/18, якою  закрито справу про адміністративне правопорушення, скоєне ОСОБА_2 та вирішено матеріали справи передати до Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області у зв?язку з тим, що  у виявленому порушенні встановлено ознаки злочину, відповідальність за який передбачено ч. 1 ст. 1971  Кримінального кодексу України.
Згідно розрахунку розміру шкоди, заподіяної відповідачем внаслідок використання спірної земельної ділянки без правовстанолюючих документів, розмір шкоди становить 905 221,34грн.
Шкода в розмірі  905 221,34грн. відповідачем сплачена не була, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.
Розглядаючи доводи апеляційної скарги, судова колегія враховує наступні положення діючого законодавства України.
Частиною 1  статті 116 Земельного кодексу України  визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 2  ст. 116 ЗК України).
Відповідно до ч. 1  ст. 123 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.
Згідно із ч. 1  ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними  статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Статтею 125 Земельного кодексу України  передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.
Статтею 211 Земельного кодексу України   передбачено, що за самовільне зайняття земельної ділянки громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.
Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (частина 2  статті 152 Земельного кодексу України  у чинній редакції).
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України  «Про державний контроль за використанням та охороною земель»,  самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
Як правильно встановлено господарським судом, акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки №97-ДК/173/АП/09/01/18 від 26.03.2018, акт обстеження земельної ділянки                №97-ДК/40/АО/10/01/18 від 12.04.2018, протокол про адміністративне правопорушення № 97-ДК/0059П/07/01/18 від 10.04.2018, припис                                  №97-ДК/0061Пр/03/01/18 від 12.04.2018, постанова про закриття справи                        №97-ДК/0069По/08/01/18 від 11.05.2018 містять лише твердження про  самовільне зайняття ОК "Гаражний кооператив Лівобережний К"  земельної ділянки площею 0,9000 га, яка знаходиться за адресою: м.Дніпро , вул.Генерала Захарченка, 17-г .
          У протоколі про адміністративне правопорушення №97-ДК/0059П/07/01/18 від 10.04.2018 вказано, що відповідач  надає послуги під розміщення індивідуальних гаражів фізичним та юридичним особам.
Матеріали справи свідчать також і про те, що відповідно до балансу підприємства за 2018 рік та балансової довідки, у відповідача відсутні будь-які споруди (об`єкти нерухомості) (а.с. 126-130).
Згідно Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, у відповідача відсутні будь-які об`єкти нерухомого майна за адресою вул.. Генерала Захарченка.17-Г(а.с. 146  -148).
Отже, як правомірно встановлено господарським судом, гаражі, які знаходяться на спірній земельній ділянці не належать відповідачу, не передаються їм в оренду чи використовуються для власних потреб, тощо. 
Ці гаражі перебувають у власності членів кооперативу, а сам кооператив є організацією, що тільки надає послуги членам відповідного кооперативу. 
Колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції, що лише факт державної реєстрації ОК "Гаражний кооператив Лівобережний К" за адресою м. Дніпро, вул. Генерала Захарченка, 17-г не є доказом використання кооперативом спірної земельної ділянки.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, площа земельної ділянки, на якій позивачем проведено обстеження відповідно до акту обстеження земельної ділянки  становить 0,9000га.
Разом з тим, як встановлено апеляційним судом, на площу ділянки 0,9000га речове право за відповідачем не зареєстровано, межі земельної ділянки не визначені, земельна ділянка не огороджена.
Представник позивача в судовому засіданні на питання суду, яким вином визначалася площа земельної ділянки заявила, що обмір здійснювався рулеткою.
Оскільки перевірка здійснювалася і Акти перевірки складалися одноосібно представником позивача, без участі інших осіб, в тому числі і представника відповідача, в Актах не зазначено розміри (довжина, ширина) земельної ділянки, то у суду виникають сумніви щодо здійснення замірів. Крім того, в Акті перевірки від 26.03.2018р.зазначено, що площа 0,9000 га вказана згідно наявної інформації. Однак позивачем не зазначено, що це за інформація та не надано доказів щодо достовірності і об?єктивності цієї інформації.
Оскільки розмір земельної ділянки має значення для визначення розміру шкоди, а позивачем не доведено факту самовільного використання відповідачем земельної ділянки площею 0,9000га, колегія суддів вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
З огляду на викладене підстави для скасування рішення місцевого господарського суду відсутні.
Інших  належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75,  76 ГПК України  на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі, відповідач не надав.
Оскільки доводи відповідача не підтвердилися, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлені всі фактичні обставини справи, їм дана належна правова оцінка, отже підстави для скасування постановленого судового рішення у справі відсутні.
Витрати за подання апеляційної скарги покладаються позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.  123,  129,  269,  270,  275,  276,  281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області   залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2019р.  у справі №904/677/19 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 22.01.2020 року

Головуючий суддя                                                                     С.Г. Антонік

Суддя                                                                                         О.Г. Іванов

Суддя                                                                                         М.О. Дармін