КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
Справа № 753/16529/18                                          Головуючий 1 інстанція - Даниленко В.В.   
Провадження № 22-ц/824/2770/2020                   Доповідач 2 інстанція - Суханова Є.М.

                                                             П О С Т А Н О В А
                                                              іменем     України
 
05 лютого 2020  року                                                             м.Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
 
            головуючого судді:                Суханової Є.М.,
            суддів:                                      Лівінського С.В., Березовенко Р.В
            за участю секретаря:             Климчук Т.В.
 
 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 03 липня 2019 року у справі за заявою  ОСОБА_1 про перегляд судового рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13.02.2015 року за нововиявленими обставинами у справі 753/12817/14-ц за позовною заявою ПрАТ «ФК «Дарниця» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми за договором купівлі-продажу квартири,- 
 
                                                              ВСТАНОВИЛА:
   
В травні 2018року ОСОБА_1 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дарницького районного суду міста Києва від 13.02.2015року у справі №753/12817/14 за позовом Приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу квартири.
Свої вимоги обґрунтовувала тим, що після постановлення вказаного рішення та набрання ним чинності їй стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути відомі на час розгляду цієї справи.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 03 липня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13.02.2015 року за нововиявленими обставинами у справі 753/12817/14-ц за позовною заявою ПрАТ «ФК «Дарниця» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми за договором купівлі-продажу квартиривідмовлено.
 
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, апелянт  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, постановлену з порушенням норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити її заяву в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що справи за позовами покупців квартир - фізичних осіб до Приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» є аналогічними і при вирішенні вказаного спору мають бути враховані відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України у редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року та статті 18 ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року  правова позиція,  висловлена Верховним Судом України та Касаційним цивільним судом у таких справах.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Постановляючи ухвалу про відмовув задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13.02.2015 року за нововиявленими обставинами у справі 753/12817/14-ц за позовною заявою ПрАТ «ФК «Дарниця» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми за договором купівлі-продажу квартири, суд першої інстанції виходив з того, що зазначеніобставини викладені в  постановіВерховного Суду України від 28.02.2018 року у справі №753/10441/14 та постановіВерховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду по справі №753/11000/14 від 18.04.2018 року, на яку посилається заявниця, не є об`єктом розгляду нововиявлених обставин, так як суб`єктний і предметний склади даних правовідносин не є аналогічними.
З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства виходячи з наступного.
 
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, щорішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13.02.2015 року було стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» 317588 гривень 55 копійок за договором купівлі-продажу квартири від 14 листопада 1997 року, 30880 гривень 12 копійок три відсотки річних за користування грошовими коштами за період з 14 листопада 2011 року по 09 лютого 2015 року, а всього : 348468 гривень 67 копійок.  
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02.15.2015 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13.02.2015 року залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.02.2016 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13.02.2015 року та Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 02.12.2015 року залишено без змін.  
   Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13.02.2015 року вступило в законну силу.
 
Як вбачається з матеріалів справи, в травні 2018року ОСОБА_1 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дарницького районного суду міста Києва від 13.02.2015року у справі №753/12817/14 за позовом Приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу квартири, мотивуючи свої вимоги тим, що нововиявлені обставини по справі виникли після ознайомлення із постановою Верховного Суду України у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.02.2018року у справі №753/10441/14 та постановою Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду по справі №753/11000/14 від 18.04.2018 року по справі ОСОБА_4 , в якій визначений порядок тлумачення договору купівлі-продажу квартири за правилами ст.213 ЦК України, п.4,5 договору передбачають визначення суми, що підлягає сплаті, з урахуванням умовних одиниць за курсом НБУ саме на день укладання договору купівлі-продажу.
Відповідно до ч. 1, п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
Відповідно до ч. п.1 ч.1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано:
1) з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення;
Частина друга ст. 424 ЦПК України визначає, що з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана: 1) з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили;
 
В розумінні ст. 423 ЦПК України нововиявлені обставини - юридичні факти, які існували в момент розгляду цивільної справи і мали важливе значення для її вирішення, але не були і не могли бути відомими ні заявникові, ні суду.
По зв`язку з предметом доказування - нововиявлені обставини повинні були до нього входити, нові обставини - ні, так як не існували і не могли бути прихованими для суду та учасників процесу до процесу тому, що не існували. Тобто, при перегляді судового рішення суд фактично здійснює правосуддя з тими же самими позовними вимогами. Поява нових обставин, навпаки, привносить новий предмет вимог, що тягне появу нового позову. За таких обставин, для захисту прав заінтересованих осіб можливе лише пред`явлення нового позову. 
 
Згідно з п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами" ("Постанова №4") "нововиявлеиі обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин".
Пунктом 4 Постанови № 4 передбачено, що "вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, с нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленіти обставинами".
 
З наведених вище підстав колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги про те, що  зазначені обставини викладені в  постанові Верховного Суду України від 28.02.2018 року у справі №753/10441/14 та постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду по справі №753/11000/14 від 18.04.2018 року, є нововиявленими обставинами та є аналогічними договірів купівлі-продажу квартири в будинку по АДРЕСА_1 .
 
Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає,що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 367, 369, 371, 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, колегія суддів,-
 
                                                           ПОСТАНОВИЛА:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
         Ухвалу   Дарницького районного суду міста Києва від 03 липня 2019 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

 
             Головуючий:                                        Є.М. Суханова
             
                    Судді:                                                  С.В. Лівінський
 
                                                                                 Р.В. Березовенко