Справа № 760/24363/19
Провадження1-кс/991/3323/19

У Х В А Л А 

14 січня 2020 року                                                                 м.Київ 

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , 

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ТОВ «Компанія КИТ» (на підставі ордеру),
детектива НАБУ ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ТОВ «Компанія КИТ» щодо встановлення процесуальних строків у кримінальному провадженні № 42017000000001155 від 13.04.2017 року,

ВСТАНОВИЛА

16 грудня 2019 року до Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ТОВ «Компанія КИТ» (далі — заявник), щодо встановлення процесуальних строків у кримінальному провадженні № 42017000000001155 від 13.04.2017 року.

Обґрунтування клопотання

У клопотанні заявник зазначає, що у кримінальному провадженні розслідуються обставини, за яких службові особи ТОВ «Компанія КИТ», ідентифікаційний код юридичної особи 37316320, продали ДСА України апаратно-програмні комплекси для записування та відтворювання звуку та зображення. Слідство вважає, що вони зробили це, зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом змови на ринку, та продали ці комплекси за завищеними цінами. 

Заявник вважає, що ТОВ «Компанія КИТ» повинна мати процесуальні права підозрюваного, оскільки є особою, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення. Тому, таке товариство має право мати захисника та право звертатися зі скаргою. 

У скарзі заявник вказує на те, що досудове розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні здійснюється більше 32 місяців (з 13.04.2017 p.), станом на сьогодні не було проведено жодних процесуальних дій по встановленню матеріальних збитків нібито завданих державі внаслідок проведеної тендерної закупівлі за участі ТОВ «Компанія КИТ». Скаржник вважає, що майже три роки детективами НАБУ начебто здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, де немає складу злочину, а саме відсутні завдані державі матеріальні збитки. Тобто, він додає, детективи НАБУ навмисно порушують принцип «розумності строків» здійснення досудового розслідування, оскільки не мають доказового підтвердження завдання державі матеріальних збитків внаслідок укладеного між ДСА України та ТОВ «Компанія КИТ» правочину на поставку апаратно-програмних комплексів для записування та відтворювання звуку й зображення.

Тому, заявник просить встановити строк в один місяць для завершення проведення досудового розслідування та прийняття одного з процесуальних рішень, передбачених ст. 283 КПК України детективу НАБУ та прокурору спеціалізованої антикорупційної прокуратури України (САП) у кримінальному провадженні №42017000000001155.

Заявник також наводить аргументи стосовно недоведення нанесення матеріальних збитків службовими особами ТОВ «Компанія КИТ», упередженості судової експертизи (зокрема, товарознавчої експертизи згідно договору закупівлі № 37-16 від 02.06.2016 року) та перевищення детективами НАБУ своїх повноважень.

Доводи сторін

У судовому засіданні адвокат підтримав клопотання, попросив його задовольнити. 

Детектив надав письмові заперечення, у судовому засіданні підкреслив, що тривалість провадження є обґрунтованою створення штучних доказів окремими особами в інтересах ТОВ «Компанія КИТ», а також що ТОВ «Компанія КИТ» не має процесуального статусу в провадженні, а тому не може звертатися із таким клопотанням.

Мотивація суду

Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК України (ч. 6 ст. 28 КПК України). Таким чином, для розгляду клопотання необхідно встановити, чи клопотання подано суб`єктом, що має право на звернення до суду (підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інша особа, права чи інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування) на момент подання клопотання.

Слідча суддя звертається до усталеної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) щодо встановлення процесуального статусу адвоката та особи, яку вона представляє. 

Дійсно, як зазначає заявник у клопотанні, поняття «кримінальне обвинувачення» (або «обвинувачення») має автономне значення, яке є незалежним від категоризації у національній системі законодавства (серед інших, Рішення Великої Палати у справі Blokhin проти Росії від 23 березня 2016 року, заява № 47152/06, параграф 179). При цьому, особа набуває процесуального статусу особи, проти якої висунуто «кримінальне обвинувачення» у двох випадках: 1) з моменту, коли особа офіційно повідомлена компетентним органом про наявність обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і 2) з моменту, коли ситуація [особи] значно змінилася під впливом дій компетентних органів (тест, встановлений Рішенням у справі Deweer проти Бельгії від 27 лютого 1980 року, заява № 6903/75, параграф 46, пізніше закріплений у, наприклад, Рішенні Великої Палати у справі Ibrahim та інші проти Сполученого Королівства від 13 вересня 2016 року, заяви № 50541/08, 50571/08, 50573/08 та 40351/09, параграф 73). ЄСПЛ зазначив, що особа яка, зокрема, була допитана стосовно своєї причетності до вчинення кримінального правопорушення, може визнаватися такою, проти якої є «кримінальне обвинувачення». Отже, особа може отримати процесуальні права «обвинуваченої» особи і у випадку, якщо повідомлення про підозру не було. 

Слідча суддя не переконана, що ТОВ «Компанія КИТ» набуло прав підозрюваного в розумінні практики Європейського суду з прав людини. Необхідно також оцінити, чи має ТОВ «Компанія КИТ» інший процесуальний статус, який дозволяє звернутися з таким клопотанням, а саме статус іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. Інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування це особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені КПК України (п. 16-1, ч. 1, ст. 3 КПК України). Таким чином, якщо до особи застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, проводяться допити, отримуються тимчасові доступи до речей та документів, проводяться обшуки у приміщеннях тощо, можна вважати, що особа набула такий статус. 

У цьому провадженні, оцінюючи доводи сторін, не вбачається, що проводилися будь-які слідчі дії безпосередньо стосовно товариства чи його службових осіб. Тому, слідча суддя вважає, що заявником не надано достатніх доказів на підтвердження вчинення таких дій. Стосовно вчинення слідчих дій стосовно інших осіб, заявник зазначає, що детектив ОСОБА_4 звертався до контрагентів ТОВ «Компанія КИТ» з вимогами надати документи, що підтверджують господарські операції та бухгалтерську звітність щодо їх діяльності. Проте, звернення до контрагентів жодним чином не обмежують права чи законні інтереси саме ТОВ «Компанія КИТ». Хоча заявник і стверджує, що такі звернення негативно впливають на господарську діяльність ТОВ «Компанія КИТ» через реакцію контрагентів та небажання співпрацювати з цим підприємством, він не надає підтвердження того, що такий слідчі дії дійсно мають негативний вплив на діяльність підприємства. Оскільки не доведено, що вчинення дій щодо інших контрагентів впливає на ТОВ «Компанія КИТ», такі дії не є втручанням в господарську діяльність цього товариства, на яку вказує заявник. Таким чином, його процесуальний статус на момент подання клопотання не можна визначити як «інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування». 

Тому, слідча суддя вважає, що це клопотання подане особою, що не уповноважена на звернення з таким клопотанням, а тому в його задоволенні потрібно відмовити.

З урахуванням викладеного, слідча суддя 

ПОСТАНОВИЛА

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ТОВ «Компанія КИТ» щодо встановлення процесуальних строків у кримінальному провадженні № 42017000000001155 від 13.04.2017 року.

Повний текст ухвали було оголошено 17 січня 2020 року о 16 годині 40 хвилин в залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя  	ОСОБА_1