УХВАЛА

24 лютого 2020 року 
м. Київ
справа № 592/5164/16-а
адміністративне провадження № К/9901/12453/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого – Стародуба О.П., 
суддів – Єзерова А.А., Кравчука В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.08.2016р. (суддя – Фоменко І.М.) та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2016р. (судді – Яковенко М.М., Лях О.П., Старосуд М.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в :
У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив (з урахуванням уточнень позовних вимог (а.с. 35 – 37):
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” та Закону України “Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення” з 01.06.2011р.;
зобов`язати відповідача провести такий перерахунок відповідно до грошового забезпечення, визначеного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.05.2012р. №46550, у розмірі 90% від грошового забезпечення, яке складає 4363,50 грн з урахуванням проведених виплат.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”. З 01.06.2011р. його пенсію перераховано відповідно до статті 43 Закону №2262-ХІІ на підставі наказів Міністра оборони України №50 та №355, якими встановлено премію військовослужбовцям у розмірі 90%. Однак при наступному перерахунку пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012р. №355 розмір його премії з 90% незаконно зменшено до 10%. Вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують вимоги закону.
Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.08.2016р. позов задоволено частково.
Визнано неправомірними дії та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу згідно довідки про грошове забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.05.2012р.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок пенсії позивачу згідно довідки про розмір грошового забезпечення Сумського обласного військового комісаріату від 19.05.2012р., з урахуванням зазначеної у довідці премії в розмірі 90% з часу звернення до Головного управління Пенсійного фонду в Сумській області з 06.02.2016р.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2016р. скасовано постанову суду першої інстанції, в задоволенні позову відмовлено.
З ухваленими у справі рішеннями не погодився позивач. Звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а постанову суду першої інстанції змінити в частині дати перерахунку пенсії з 01.11.2011р.
В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що з прийняттям наказу Міністра оборони України №50 відбулась зміна одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, а саме – премії в розмірі 90%, що в розумінні Закону №2262-ХІІ є підставою для включення такого розміру премії при будь-якому подальшому перерахунку його пенсії.
Виключення або зменшення цієї премії у вказаному розмірі порушує його права та вимоги закону.
Крім того, посилається на те, що вимога про перерахунок його пенсії підлягає задоволенню починаючи з часу порушення такого права на перерахунок з вини органу пенсійного фонду з 01.11.2011р. на підставі статті 51 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
У відзиві на касаційну скаргу відповідач просив залишити її без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції – без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, суд доходить висновку, що справу слід передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду з наступних підстав.
Під час розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач з 2003 року отримує пенсію відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області.
Згідно довідки Сумського обласного військового комісаріату від 19.05.2012р. №46550, виданої позивачу на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012р. №355 “Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, до складу його грошового забезпечення включено посадовий оклад, оклад за звання, надбавку за вислугу років 40%, надбавку за виконання особливо важливих завдань 50%, надбавку за таємність 20% та премію в розмірі 90%, всього – 4363,50 грн. (а.с. 7)
Згідно повідомлення відповідача від 24.04.2014р. №1016 позивачу проведено перерахунок пенсії на підставі постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.12.2013р. та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2014р. у справі №592/12669/13-а. Станом на 01.05.2014р. розмір пенсії позивача складав 6396,57 грн., та був розрахований з грошового забезпечення, до складу якого включено посадовий оклад, оклад за військове звання, процентну надбавку за вислугу років 40%, надбавку за вчене звання 25%, надбавку за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці 15%, надбавки за науковий ступінь 15%, надбавки за виконання особливо важливих завдань 50% та премію 90% (а.с. 16).
Згідно повідомлення відповідача від 09.02.2015р. №572 станом на 01.01.2015р. розмір пенсії позивача складав 4672,69 грн., який розраховано з грошового забезпечення, до складу якого включено посадовий оклад, оклад за військове звання, процентну надбавку за вислугу років 40%, надбавку за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці 20%, надбавку за виконання особливо важливих завдань 50%, премію 10% та підвищення за постановою Кабінету Міністрів України №355 (а.с. 24).
06.02.2016р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.05.2012р. №46550 у відповідності до вимог Закону України “Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення” від 15.07.2015р. №614 та просив надати розрахунок (за складовими) призначеної йому пенсії станом на 01.02.2016р (а.с. 27).
Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.02.2016р. №11/327 позивача повідомлено про те, що грошове забезпечення, з якого йому обчислювалась пенсія станом на 01.01.2007р., складалось з посадового окладу, окладу за звання, надбавки за вислугу років 40%, надбавки за виконання особливо важливих завдань 50%, надбавки за таємність 20% та премії 33,3%. Основний розмір пенсії станом на 01.01.2007р. за 35 років вислуги становив 90% грошового забезпечення в сумі 2249,79 грн. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007р. №1294 “Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу” грошове забезпечення позивача для перерахунку пенсії з 01.01.2008р. складалось з посадового окладу, окладу за звання, надбавки за вислугу років 40%, надбавки за виконання особливо важливих завдань 50%, надбавки за таємність 20% та премії 10%, всього в розмірі 3343,50 грн (а.с. 9).
Крім того, позивача повідомлено про те, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012р. №355 “Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” військовим комісаріатом складено довідку про його грошове забезпечення за нормами, чинними станом на 01.04.2012р. №46550 від 19.05.2012р., яку надіслано до відповідача. 
Листом від 19.02.2016р. №71/С-11 та відповідно до довідки від 18.02.2016р. №658/03-17 позивача повідомлено про те, що на підставі довідки Сумського обласного військового комісаріату від 19.05.2012р. №46550 йому проведено підвищення основного розміру пенсії на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012р. №355. При цьому, враховано премію в розмірі 10% (а.с. 13).
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач безпідставно не застосував до позивача при здійсненні перерахунку його пенсії положення ч. 3 ст. 43, 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб”.
Відмовляючи в задоволенні інших позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки від 19.05.2012р. звернувся лише 06.02.2016р., а тому позовні вимоги за період з 01.06.2011р. по 06.02.2016р. заявлені поза межами строку звернення до суду, передбаченого ст. 99 КАС України.
Скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007р. №1294 “Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” Міністру оборони України надано право здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10% посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення. На виконання цієї постанови Міністр оборони України наказами №50, №355 встановив розміри премій військовослужбовцям у межах видатків, передбачених для їх грошового забезпечення у 2011 році.
Апеляційний суд дійшов висновку, що премія є складовою грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців. При цьому премія, яку встановлено, зокрема, наказами №50, №355 носить індивідуальний характер і залежить від результатів служби конкретного військовослужбовця, індивідуальні заслуги якого не можуть бути розповсюджені на осіб, що перебували на цій посаді в попередні роки. Отже, встановлення такої премії не є підставою для перерахунку пенсії відповідно до частини третьої статті 63 Закону №2262-ХІІ.
При цьому, апеляційний суд посилався на правові позиції Верховного Суду України у справах №21-5а13, №21-165а13, №21-248а14 та №21-101а15.
З такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів не погоджується та вважає за необхідне відступити від висновків, наведених у постановах Верховного Суду України від 14.05.2013р. № 21-109а13, 18.06.2013р. № 21-165а13, 22.10.2013р. №21-346а13, 26.02.2013р. №21-5а13, 04.11.2014р. №21-248а14, 31.03.2015р. №21-101а15.
Так, відповідно до частини 2 статті 9 Закону України “Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей” (далі – №2262-ХІІ), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007р. №1294 “Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців у розмірах згідно з додатками, в тому числі затверджено додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатками 25 – 28.
При цьому, премії та її розміри серед переліку додаткових видів грошового забезпечення, затверджених цією постановою, відсутні.
Водночас, цією урядовою постановою надано право керівникам державних органів, в тому числі Міністру оборони України, у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.
На виконання цієї постанови Міністром оборони України прийнято накази від 28.01.2011р. №50, від 25.06.2011р. №355, якими визначено розміри премій військовослужбовцям у відсотковому відношенні до посадового окладу.
Такі премії встановлювались відповідно до та на підставі рішення Уряду, носили регулярний, щомісячний характер, а встановлення їх розмірів окремо на кожен рік не свідчить про протилежне і не характеризують такі премії як тимчасові.
Крім того, зазначені премії встановлювались усім військовослужбовцям незалежно від їх особистих заслуг чи досягнень у службі, що, в свою чергу, свідчить про загальний, а не індивідуальний характер таких премій.
Крім того, зазначеними наказами Міністра оборони України встановлювались не безпосередньо самі премії, а лише визначались їх конкретні розміри.
При цьому, передбачені постановою Кабінету Міністрів України №1294 повноваження керівника встановлювати розміри премій в межах бюджетних асигнувань не свідчить про нерегулярний характер таких премій, а лише свідчить про можливість встановлення їх розмірів у межах фонду преміювання (не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення).
Правові позиції щодо застосування зазначених вище норм матеріального права в питанні врахування встановлених наказами Міністра оборони України премій під час перерахунку пенсій військовослужбовцям сформовано Верховним Судом України, які полягають в наступному.
“Встановлені наказами №№ 50, 355 премії мають тимчасовий характер, їх виплата дозволена за наявності певних умов тільки в межах видатків, передбачених у кошторисі Міністерства оборони України для грошового забезпечення військовослужбовців у 2011 році. Отже, встановлення таких премій не є підставою для перерахунку пенсії відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ” (постанови Верховного Суду України від 14.05.2013 р. справа № 21-109а13, 18.06.2013 р. справа № 21-165а13, 22.10.2013 р. справа №21-346а13).
“Премія є складовою грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців. В свою чергу премія, встановлена наказами Міністра оборони України №50 та №355 носить індивідуальний характер і залежить від результатів служби конкретного військовослужбовця, індивідуальні заслуги якого не можуть бути розповсюджені на осіб, що перебували на цій посаді в попередні роки, а тому встановлення такої премії не є підставою для перерахунку пенсії відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” 
(Постанови Верховного Суду України від 26.02.2013р. справа №21-5а13, від 18.06.2013р. справа №21-165а13, від 04.11.2014р. справа №21-248а14, від 31.03.2015р. справа №21-101а15).
Колегія суддів звертає увагу на те, що:
- право на врахування премій при призначенні/перерахунку пенсій військовослужбовцям передбачено Законами №2011 та №2262. При цьому, законом не конкретизовано, які саме премії повинні бути враховані при обчисленні/перерахунку пенсії;
- постановою Кабінету Міністрів України №1294 керівникам державних органів надано право встановлювати конкретні розміри премій і Міністр оборони України скористався наданим йому правом, встановив розмір премій військовослужбовцям наказами №50, №355; 
- премії, визначені наказами Міністра оборони України, не є персональними, а встановлені в однаковому розмірі усім військовослужбовцям певних категорій;
- інших щомісячних премій на рівні урядових рішень у спірний період військовослужбовцям не встановлювалось;
- пенсійний орган враховує під час обчислення/перерахунку пенсії позивача спірну премію, однак в меншому розмірі ніж встановлено наказами Міністра оборони України.
Таким чином, на думку колегії суддів, премії, встановлені відповідними наказами Міністра оборони України на підставі постанови Кабінету Міністрів України №1294, належать до додаткових видів грошового забезпечення в розумінні частин другої, третьої статті 9 Закону № 2011-ХІІ, частини 3 статті 43 Закону № 2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України №1294.
Оскільки зазначені премії були встановлені наказами Міністра оборони України на виконання та в межах повноважень наданих урядовою постановою, такі премії носили регулярний, щомісячний і загальний характер, а тому за правилами частини 3 статті 63 Закону №2262 підлягали врахуванню під час перерахунку пенсії.
Велика Палата Верховного Суду вирішуючи питання застосування норм матеріального права у правовідносинах, пов?язаних з перерахунком пенсій військовослужбовцям, дійшла наступних висновків (06.02.2019р., справа № 522/2738/17).
“Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії. 
Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.”
Однією з підстав перерахунку пенсії у цій справі була премія військовослужбовцям, встановлена відповідно до статей Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
При цьому, питання врахування під час перерахунку пенсій військовослужбовцям премій, встановлених наказами Міністра оборони України на виконання постанови Кабінету Міністрів України №1294, Великою Палатою Верховного Суду не вирішувалось.
Відповідно до підпункту 8 пункту 1 Перехідних положень КАС України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати (об`єднаної палати), передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія або палата (об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.
За наслідками розгляду справи колегія суддів дійшла висновку, що передбачені наказами Міністра оброни України №50 та №355 премії підлягають врахуванню під час обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовцям. 
Однак такий висновок не збігається з висновками Верховного Суду України у постановах від 14.05.2013р. № 21-109а13, 18.06.2013р. № 21-165а13, 22.10.2013р. №21-346а13, 26.02.2013р. №21-5а13, 04.11.2014р. №21-248а14, 31.03.2015р. №21-101а15.
Вважаючи за необхідне відступити від зазначених висновків Верховного Суду України, колегія суддів дійшла висновку про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Керуючись статтями 248, 256, 347, пунктом 8 частини першої Перехідних положень КАС України,-
у х в а л и в :
Справу №592/5164/16-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.08.2016р. та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2016р. передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                    
О.П. Стародуб          
А.А. Єзеров

В.М. Кравчук