ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 р.	Справа № 480/3030/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Старосуда М.І. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.
                                    представника відповідача Поливода Д.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Тетюри Ірини Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Є.Д. Кравченко,  м. Суми,  по справі № 480/3030/19
за позовом        Тетюри Ірини Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1      
до       Управління Державної міграційної служби України в Сумській області                  
про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
18 липня 2019 року   ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області (надалі по тексту відповідач), в якій просила:
- визнати протиправною відмову Управління Державної міграційної служби в Сумській області у видачі ОСОБА_1 у зв`язку із досягненням 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992            № 2503- ХІІ;
- зобов`язати Управління Державної міграційної служби в Сумській області оформити та видати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із досягненням нею 16-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 року адміністративний позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії  задоволено частково.
Визнано протиправною відмову Управління Державної міграційної служби України в Сумській області у видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992  № 2503-ХІІ.
Зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Сумській області (40000, Сумська область, м. Суми, вул. Г.Кондратьєва, 27, ідентифікаційний код 37846270) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.04.2019 (вхідна дата 22.04.2019) про оформлення та видачу паспорта громадянина України у формі книжечки, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог  відмовлено.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині відмови в задоволенні позову, просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 року та прийняти нове рішення, яким  позов задовольнити.
 Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив у  задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі.
Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 22.04.2019 ОСОБА_1 звернулася до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області із заявою від 16.04.2019, в якій просила  оформити і видати їй паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ. При цьому наголошувала, що вказаним Положенням не передбачено внесення даних про особу до ЄДДР, не передбачено формування (присвоєння) УНЗР (будь-яких інших ідентифікаторів: цифрових, штрихкодових, QR -кодових, біометричних тощо), не передбачено використання будь-яких засобів ЄДДР (а.с. 8).
Листом від 02.05.2019 № 5901.3.2-3777/59.1-19 Управління Державної міграційної служби України в Сумській області надало відповідь позивачу на його звернення щодо видачі паспорту громадянина України у формі паспортної книжечки, де зазначило, що порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 “Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України”. Враховуючи викладене, у Державної міграційної служби та її територіальних органів/підрозділів відсутні законні підстави для оформлення та видачі паспорта громадянина України відповідно до постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503 "Про затвердження положення про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон" (а.с. 7).
Відмовляючи в задоволенні позову про зобов`язання Управління Державної міграційної служби в Сумській області оформити та видати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із досягненням нею 16-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було здійснено перевірку документів, що подавалися позивачем для отримання паспорта у формі книжечки, а оскільки такими повноваженнями наділений саме відповідача, то за таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання Управління ДМС України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про оформлення та видачу паспорта громадянина України у формі книжечки.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Предметом позову у справі є вимоги про визнання протиправною відмови Управління Державної міграційної служби в Сумській області у видачі ОСОБА_1 у зв`язку із досягненням 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992  № 2503- ХІІ та  зобов`язання Управління Державної міграційної служби в Сумській області оформити та видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із досягненням нею 16-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.
Суд першої інстанції у своєму рішенні зазначив  про  наявність у ОСОБА_1 права на отримання паспорту громадянина України у формі «книжечки» в зв`язку з чим дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправною  відмову відповідача  у видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки  відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 р. №2503-ХІІ.
Рішення суду першої інстанції в цій частині не оскаржується.
Натомість, визнаючи  наявність у ОСОБА_1 такого права суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про видачу вказаного паспорту.
Такі висновки суду першої інстанції є помилковими, з огляду на таке.
З матеріалів справи слідує, що позивач 16.04.2019 року звернувся до Управління Державної міграційної служби в Сумській області з заявою в довільній формі  про видачу  паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт  громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ.
Листом від 02.05.2019 № 5901.3.2-3777/59.1-19 Управління Державної міграційної служби України в Сумській області відмовило позивачу у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт  громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ через відсутність законних підстав для оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки.
При цьому, у відзиві на позовну заяву відповідач вказує про те, що позивачем не було дотримано процедуру  для отримання паспорта, а саме не надано відповідної заяви встановленого зразка та не  долучено до неї необхідних документів.
Колегія суддів такі доводи  відповідача вважає безпідставними, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 5 Закону України "Про громадянство України" Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ затверджено Положення  про паспорт громадянина  України.
Розділом ІІ вказаного Положення визначено порядок  видачі, обміну паспорта і користування ним.
Відповідно до  п. 13 вказаного Положення для одержання паспорта громадянин подає: 
заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; 
свідоцтво про народження; 
дві фотокартки розміром 35 х 45 мм; 
у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.  
Отже, приписами Положення  про паспорт громадянина  України №2503-ХІІ, чинного на час звернення позивача з заявою, визначено перелік документів необхідних для отримання паспорта у формі книжечки.
Відповідно до Законів України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей", Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII, Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року N 405, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.04.2012 N 320 було затверджено Порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, яким було передбачено форму заяви та додатки до неї,  необхідні для отримання паспорта.
На час звернення позивача з заявою від  16.04.2019 року наказ Міністерства внутрішніх справ України від 13.04.2012 N 320 втратив чинність згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ України  від 1 березня 2018 року N 161.
Іншого порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII затверджено не було.
Отже, на час звернення позивача з заявою про отримання паспорта  громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт  громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ форма заяви для отримання паспорта відповідно до вказаного Положення на законодавчому рівні визначена не була.
Таким чином, посилання відповідача на те, що позивачем для отримання паспорта не було надано відповідної заяви встановленого зразка є необгрунтованими.
Також, колегія суддів вважає необгрунтованими посилання відповідача на наявність порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302, оскільки вказаним  порядком врегульовано процедуру отримання паспорта у формі  ID-картки за наявності згоди на обробку персональних даних, проти якої позивач заперечує. 
Колегія суддів зазначає, що відмова відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт  громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ, викладена у листі від 02.05.2019 № 5901.3.2-3777/59.1-19, не містить посилань на невідповідність заяви поданої позивачем вказаному Положенню, натомість містить посилання на Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують  громадянство  України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» № 5492-VI  та постанову Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 про затвердження порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, якими  врегульовано питання щодо видачі паспорта у формі ID-картки.
 Колегія суддів зазначає, що у тексті управлінського рішення  мають бути обов`язково викладені фактичні та юридичні мотиви суб`єктів владних повноважень, задля забезпечення правила юридичної визначеності як невід`ємної складової запровадженого ст.8 Конституції України принципу верховенства права та проголошеного ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року права на суд.
 Указане повністю кореспондує правовому висновку п.68 постанови Верховного Суду від 17.12.2018р. по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18), у силу якого адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.
Колегія суддів зазначає, що  відповідачем у листі від 02.05.2019 № 5901.3.2-3777/59.1-19   не зазначено жодних фактичних мотивів, які слугували відмові у видачі позивачу паспорта громадянина України  у формі книжечки.
Чинним на час звернення позивача з заявою про видачу паспорта Положенням  про паспорт громадянина  України №2503-ХІІ було передбачено  обов`язок Управління ДМС видати особі паспорт громадянина України у формі книжечки.
Відмова відповідача  у видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки  відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 р. №2503-ХІІ судом першої інстанції визнана протиправною та рішення суду першої інстанції в цій  частині не оскаржувалось.
Верховний Суд України у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Відповідно до приписів ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Надаючи правову оцінку належності обраного заявником способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, абзацами 5, 6, та 7 вступної частини Рекомендації Rec (2004) 6 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам "Щодо вдосконалення національних засобів правового захисту", ухваленої на 114-й сесії 12.05.2004, передбачено, що, відповідно до вимог статті 13 Конвенції, держави-члени зобов`язуються забезпечити будь-якій особі, що звертається з оскарженням порушення її прав і свобод, викладених в Конвенції, ефективний засіб правового захисту в національному органі; крім обов`язку впровадити такі ефективні засоби правового захисту у світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини, на держави покладається загальний обов`язок розв`язувати проблеми, що лежать в основі виявлених порушень; саме держави-члени повинні забезпечити ефективність таких національних засобів як з правової, так і практичної точок зору, і щоб їх застосування могло привести до вирішення скарги по суті та належного відшкодування за будь-яке виявлене порушення.
У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.
Отже,  ефективний  засіб  правового  захисту  у  розумінні  статті  13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.
Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. 
Таким чином, колегія суддів зазначає, що для належного захисту порушених прав позивачки слід зобов`язати Управління УДМС оформити та видати ОСОБА_1   паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт № 2503-ХІІ.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення
Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
За таких  обставин, через неправильне застосування судом першої інстанції норм  матеріального права, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню  в частині відмови в задоволенні позову Тетюри Ірини Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про зобов`язання Управління Державної міграційної служби в Сумській області оформити та видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із досягненням нею 16-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ та зобов`язання Управління Державної міграційної служби України в Сумській області  повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.04.2019 про оформлення та видачу паспорта громадянина України у формі книжечки, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, з прийняттям  в цій частині нової постанови про задоволення позову в цій частині.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315,  321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Тетюри Ірини Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 року по справі № 480/3030/19  скасувати в частині відмови в задоволенні позову Тетюри Ірини Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про зобов`язання Управління Державної міграційної служби в Сумській області оформити та видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із досягненням нею 16-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ та зобов`язання Управління Державної міграційної служби України в Сумській області  повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.04.2019  про оформлення та видачу паспорта громадянина України у формі книжечки, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні та прийняти в цій частині нову постанову, якою позов в цій частині задовольнити.
Зобов`язати Управління Державної міграційної служби в Сумській області оформити та видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із досягненням нею 16-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	О.М. Мінаєва    М.І. Старосуд   	
Повний текст постанови складено  24.01.2020 року