КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                                                                                                                                               
№ 33/824/4962/2020                                                            Суддя І інстанції - Жмудь В.О.

 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
03 лютого 2020 року суддя Київського апеляційного суду             Ковальська В.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника Климовича М.К., розглянувши  апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Климовича М.К. на постанову судді Святошинського районного суду м.         Києва від 10 грудня 2019 року, про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 
 
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 10 грудня 2019 року ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
         Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 03.10.2019 року о 08 год. 08 хв. керував автомобілем «Mercedes-Benz Actros» номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , та рухався по автодорозі М-06, 19 км, з ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння рук, бліде обличчя, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляну на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, а саме медичному закладі ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
         Адвокат Климович М .К. в апеляційній скарзі просить скасувати постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 10 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП., зобов`язати уповноважених осіб УПП в Київській області повернути ОСОБА_1 вилучене посвідчення водія НОМЕР_2 .
При цьому апелянт вказує на те, всупереч вимогам ст. ст. 245, 252, 278, 280 КУпАП справу розглянуто неповно, упереджено, та не об`єктивно.
При ухвалені судового рішення не звернуто увагу на факти порушень працівниками поліції вимог закону.
Так, працівники поліції у порушення вимог ст. ст. 3,18 «Закону України про національну поліцію», п. 5 розд. 2 Наказу Міністерства внутрішніх справ     № 1026 від 18 грудня 2018 року «Про затвердження Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису» не здійснено відео фіксацію процесуальних дій під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
Також працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його права передбачені ст. ст. 55, 56, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, зокрема право на отримання професійної правничої допомоги, про що свідчить відсутність його підпису у протоколі та підпису свідків, які засвідчують цей факт.
Наявне в матеріалах справи направлення ОСОБА_1 на огляд до лікарні є належним доказом у справі та не відповідає критеріям в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки відомості, зазначені в ньому, фактично суперечать обставинам справи.
Так, будь-який огляд ОСОБА_1 на місці зупинки не проводився, зазначене направлення працівниками поліції не надавалось.
           Опосередкованим доказом протиправних дій працівників поліції, а також невинуватості ОСОБА_1 є той факт, що 03.10.2019 о 09 годині 45 хвилин, (тобто протягом 2-х годин, як передбачено ст. 266 КУпАП та п. 9 розділу І Інструкції)  ОСОБА_1 пройдено огляд на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння у ЦРЛ Києво-Святошинського району (відповідний «Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 334 від 03.10.2019» долучено до матеріалів справи).
Згідно висновку щодо результатів такого огляду № 334 від 03.10.2019 наркотичного та алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено.
Окрім того, всупереч положенням ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, судом безпідставно відмовлено у задоволені клопотання сторони захисту щодо виклику в судове засідання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яких зазначено у протоколі.
          Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
         Висновок, викладений у постанові судді Святошинського районного суду м. Києва від 10 грудня 2019 року, про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наведеними у постанові доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.
З наведених у постанові судді доказів убачається, що  у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: тремтіння рук, бліде обличчя, зіниці очей не реагують на світло, від проходження огляну на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
З відеозапису з нагрудних камер поліцейських убачається, що поліцейські у присутності свідків назвали ознаки наркотичного сп`яніння, виявлені у водія  ОСОБА_1 , а на запитання працівників поліції щодо вживання заборонених наркотичних речовин протягом останніх трьох тижнів ОСОБА_1 відповів, що такі засоби вживав.
Також з відеозапису убачається, що працівники поліції роз`яснили порядок проведення огляду особи на стан наркотичного сп`яніння у закладах охорони здоров`я, проте на неодноразові пропозиції пройти такий огляд ОСОБА_1 відмовився.
Отже, посилання в апеляції на те, що будь який огляд ОСОБА_1 на місці зупинки не проводився, спростовується відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.
Відмова водія ОСОБА_1 від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я  зафіксовано також у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.10.2019.
Доводи апеляційної скарги з приводу недопустимості вказаного направлення з підстав невідповідності наведених у ньому відомостей фактичним обставинам справи є безпідставними, оскільки викладені у направленні обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.
Посилання апелянта на те, що працівники поліції не зафіксували на відео процес оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 також є безпідставним, оскільки відсутність в матеріалах провадження такого відеозапису само по собі не свідчить про те, що такий запис не вівся, як про це стверджує апелянт. 
Голослівними, на думку судді апеляційного суду, є твердження апелянта про те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його прав, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення є відмітка про роз`яснення прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, яка засвідчена підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
 Суддя апеляційного суду не може погодитись з доводами апеляційної скарги захисника про те, що опосередкованим доказом протиправних дій працівників поліції, а також невинуватості ОСОБА_1 є висновок щодо результатів огляду ОСОБА_1 від 03.10.2019 № 334, згідно з яким наркотичного та алкогольного сп`яніння у водія не виявлено, оскільки у даній справі ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а за відмову від проведення огляду на стан сп`яніння, тобто за невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, згідно з яким водій повинен на вимогу поліцейського проти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Окрім того, оскаржуваною постановою судді районного суду висновок Києво-Святошинської ЦРЛ від 03.10.2019 № 334 щодо ОСОБА_1 обґрунтовано не взято до уваги, оскільки огляд проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вимог Інструкції № 1452/735 та Порядку  № 1103.
Отже, доводи апеляційної скарги захисника з приводу недоведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення є необґрунтованими. 
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддею районного суду не було допущено порушень вимог процесуального закону, викладених у ст. ст. 245, 252, 278, 280 КУпАП.
Зокрема, з матеріалів справи убачається, що клопотання сторони захисту про виклик в судове засідання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було задоволено і вказані свідки викликались в судове засіданні (а.с. 20).
Відомості про допит свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні суду першої інстанції відсутні, проте у своїй постанові суддя не посилався на письмові пояснення чи показання вказаних свідків, а тому, на думку судді апеляційного суду, порушень вимог процесуального закону немає.
За таких обставин суддя апеляційного суду не вбачає підстав для скасування постанови судді Святошинського районного суду м.       Києва від 10 грудня 2019 року та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 .
         
         На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
           Постанову судді Святошинського районного суду м.     Києва від 10 грудня 2019 року, про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Климовича М.К. - без задоволення.
           Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 
 
  Суддя  Київського апеляційного суду                             В.В. Ковальська