КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
вул. Солом`янська, 2-а, м. Київ, 03110
факс284-15-77 e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Унікальний номер справи № 372/407/17 Апеляційне провадження № 22-ц/824/1481/2020	Головуючий у суді першої інстанції - Потабенко Л.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.	
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
06 лютого 2020 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач                Нежура В.А.,
судді                                     Коцюрба О.П., Сержанюк А.С.,
секретар                               Шебуєв Д.А.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 06 червня 2017 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У лютому 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПРиватБанк») звернулося до Обухівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , згідно з яким просило: стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.06.2016 у розмірі 24 331,96 грн. та судовий збір у розмірі 1 600,00 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що 03.06.2016 між позивачем та ОСОБА_1 була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та у відповідності до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачем було отримано кредит у розмірі 17 061,54 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Також, зазначав, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Генеральна угода разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір.
Але, в порушення умов договору та положень ст.ст. 509, 526 ЦК України, відповідач свої зобов`язання за договором не виконував та станом на 25.01.2017 мав заборгованість за договором у загальному розмірі 24 331,96 грн, з яких: 17 061,55 грн. - заборгованість за кредитом; 2 695,72 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 412,30 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 1 162,39 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди.(а.с. 2-3).
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 06.06.2017 позов залишено без задоволення (а.с. 67-69).
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 06.11.2017 апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Не погоджуючись із рішенням апеляційної інстанції, представником АТ КБ «ПриватБанк» було подано касаційну скаргу на рішення Обухівського районного суду Київської області від 06.06.2017 та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 06.11.2017. 
Постановою Верховного Суду від 16.10.2019 касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 06.11.2017 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Передаючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, Верховний Суд зазначав, що суд, встановивши існування між сторонами кредитних правовідносин, самоусунувся від вирішення даного спору по суті зі всебічним та повним дослідженням усіх обставин справи, не сприяв сторонам у реалізації їх процесуальних прав, формально відмовивши у задоволенні позову, у зв`язку із його недоведеністю.
Крім того, вказував, що суд апеляційної інстанції належним чином не встановив усі необхідні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме: не встановив на який строк укладалась генеральна угода від 03.06.2016 та на яких умовах видавався кредит (а.с. 169-172).
Відзив від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходив.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що АТ КБ «ПриватБанк» не надано достатніх правових і фактичних доказів для покладання на відповідача обов`язку сплати передбачених позовом коштів, позовні вимоги не доведено належними та допустимими доказами.
Але погодитись з такими висновками суду першої інстанції в повній мірі не можливо, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 03.06.2016 між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.
Укладаючи Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 03.06.2016, сторони дійшли згоди про те, що:
- згідно п. 1.1.1 Сторони узгодили зменшити розмір заборгованості, що виникла в період: з дати надання позичальнику кредиту, а саме: відсотки на 546,98 грн., комісію на 161,28 грн., пеню на 0,0 грн., штраф на 454,13 грн.;
- згідно п.1.1.2 заборгованість з дати підписання Генеральної угоди складає 17 061,55 грн.
Так, згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.  Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Крім того, згідно із частинами 1 і 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Умови договору та спосіб його вчинення можуть бути визначені сторонами з урахуванням вимог законодавства та із дозволеним відступом від нього, або на таких саме принципах запропоновані однією із сторін.
Кредитна схема передбачає здійснення розрахунків за виконані клієнтом операції з використанням платіжної картки за рахунок коштів, наданих йому банком у кредит (у межах кредитної лінії).
Підставою позову є невиконання кредитних зобов`язань, що пов`язані із видачею кредитних коштів.
Отже, у суду першої інстанції були всі підстави вважати, що при укладення договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною 2 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які уважав узгодженими банк. Підтвердженням цього факту є підписана відповідачем Генеральна угода від 03.06.2016.
На підтвердження своїх вимог, банком надано розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що ОСОБА_1 03.06.2016 банк видав кредит у розмірі 17 061,55 грн. Отримуючи зазначені грошові кошти, відповідач був обізнаний про умови користування кредитом, будь-яких доказів, які б свідчили про неправомірність укладеного між сторонами правочину матеріали справи не містять і відповідач їх не надав ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції та не звернувся до суду про визнання його недійсним.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, укладений між сторонами кредитний договір є укладеним відповідно до положень ст. 204 ЦК України, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним.
А тому, за положеннями правочину відповідач має нести цивільно-правову відповідальність у відповідності до норм ст.ст. 525, 526, 610, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України за невиконання умов кредитного договору.
Отже, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку, що обставини покладені в основу позову не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.
Разом з тим, в апеляційній скарзі зазначено, що сторони уклали Генеральну угоду від 03.06.2016 з установленим розміром відсоткової ставки 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, якість копії Генеральної угоди, яка міститься в матеріалах справи, не дає можливості встановити розмір відсоткової ставки, умови нарахування пені, комісії та штрафу (а.с. 6-6 зв.).
У зв`язку із чим, в судове засідання неодноразово викликався представник банку, для з`ясування і уточнення зазначених в Генеральній угоді умов кредитного договору. Але, представник банку в судове засідання не з`явився та жодних роз`яснень від банку до суду апеляційної інстанції не надходило (а.с. 177, 180).
Розрахунок заборгованості не є належним доказом на підтвердження зазначених обставин, оскільки складений і наданий суду самим позивачем.
В частині стягнення заборгованості по відсоткам, штрафу та пені позовні вимоги такі задоволенню не підлягають.
Відтак, всього на користь АТ КБ «ПриватБанк» з ОСОБА_1 з урахуванням позовних вимог, підлягає стягненню заборгованість за Генеральною угодою в сумі 17 061,55 грн. - заборгованість за кредитом.
Враховуючи вищевикладене, рішення Обухівського районного суду Київської області від 06.06.2017 підлягає скасуванню в частині відмови у стягненні заборгованості за кредитом, з ухваленням нового рішення про задоволення вказаних вимог позову АТ КБ «ПриватБанк».
Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду повністю та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Згідно з ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню 1 121,76 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 1 233,93 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, а всього 2 355,69 грн. судового збору.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити частково.
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 06 червня 2017 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - скасувати.
Ухвалити нове судове рішення наступного змісту.
Позов Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул. Грушевського, 1Д, код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за Генеральною угодою в сумі 17061 (сімнадцять тисяч шістдесят одна),55 грн. - заборгованість за кредитом.
В решті позовні вимоги залишити без задоволення.
Стягнути з  ОСОБА_1  (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, код ЄДРПОУ 14360570) 1 121,76 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 1 233,93 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, а всього 2 355,69 грн. судового збору
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Повний текст складено 11 лютого 2020 року.
 
Суддя-доповідач                                                                         В.А. Нежура
 
Судді                                                                                               О.П. Коцюрба
 
                                                                                                          А.С. Сержанюк