______ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД_____

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року м. Херсон
єдиний унікальний номер справи 664/1499/17
номер провадження 22-ц/819/4/20
Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя (суддя-доповідач) Базіль Л.В.,
суддів: Бугрика В.В.,
Приходько Л.А.,
секретар Давиденко І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», апеляційною скаргою ОСОБА_1 Віталійовича на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 15 січня 2019 року у складі судді Заславець Н.В. у цивільній справі № 664/1499/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Херсонського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків,
ВСТАНОВИВ:
12 липні 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що 13 липня 2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі – ДТП) за участю оперативного автомобіля Ford Transit 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного Публічному акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" (далі банк), яким керував працівник цього банку ОСОБА_2 та автомобілей BMW 523 реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 і CHEVROLET LACETTI, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 . 
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.
Причиною події стало порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_2 , якого ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11 жовтня 2016 року звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12016230000000354 від 09.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.286 ч.1 КК України щодо ОСОБА_2 закрито.
Позивач зазначав, що ним було проведено ремонт автомобіля FORD TRANSIT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та сплачено за проведені ремонтні роботи 515204,40 грн. на підставі договору від 02.08.2016 року та акту прийняття-передачі робіт; відповідно до рішення Господарського суду Херсонської області від 11.05.2017 року ним 01.06.2017 року на користь ТОВ «Зоотехнологія» було перераховано 51403 грн 42 коп. за пошкодження автомобіля марки «CHEVROLET LACETTI», реєстраційний номер НОМЕР_3 . 
Крім цього, позивачем на підставі рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 08.06.2017 року, за яким з АТ «Ощадбанк» стягнуто на користь ОСОБА_3 шкоду, заподіяну автомобілю BMW 523, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перераховано 166948,04 грн.
Посилаючись на викладені обставини позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2  на користь ПАТ «Державний ощадний банк  України»   733555 грн 86 коп., з яких 218315.46 грн в порядку ч.1 ст.1191 ЦК України та 551204.40 грн шкоди, завданої позивачу діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку, відшкодувати судові витрати. 
Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 15 січня 2019 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії Херсонського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» в рахунок відшкодування шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків 218351,46 гривень та витрати по сплаті судового збору в сумі 2183,52 гривні , а всього стягнуто 220534,98 гривень.
У задоволенні решти вимог відмовити за необґрунтованістю.
Не погодившись з рішенням суду в частині відмовлених позовних вимог, уповноважений представник Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» адвокат Герус Роман Веніамінович подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду в оскаржуваній частині скасувати з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги про відшкодування позивачу 551204.40 грн задовольнити.
Скарга обґрунтована невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм процесуального права, неповним встановленням обставин, які мають значення для справи, неправильною оцінкою доказів відповідно до встановлених обставин. Зауважує на те, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги як належний та допустимий доказ на підтвердження розміру спричиненої відповідачем майнової шкоди позивачу, акт здачі – прийняття робіт від 30.11.2016 року відповідно до якого позивачем сплачено вартість ремонту у сумі 515204.40 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду в частині стягнення з нього повної майнової шкоди на розмір, що відповідає його середньому заробітку. Зауважує, що судом безпідставно застосовані положення ст.134 КЗпП України до спірних правовідносин.
Учасники справи не скористалися своїм процесуальним правом, передбаченим ч.1 ст.360 ЦПК України щодо надання відзиву на апеляційну скаргу.
Заслухавши суддю – доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, що оскаржується в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів дійшов висновку про часткове задоволення апеляційних скарг з таких підстав.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.
Матеріалами справи встановлено, що з квітня 2013 року ОСОБА_2 перебуває з позивачем у трудових правовідносинах, займаючи посаду інкасатора – водія автотранспортних засобів сектора інкасації коштів та перевезення валютних цінностей (м. Херсон) відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей.
Наказом начальника філії обласного управління АТ «Ощадбанк» від 16.05.2016 року № 325 за інкасатором – водієм ОСОБА_2 закріплено оперативний автотранспортний засіб FORD TRANSIT, реєстраційний номер НОМЕР_1 для використання виключно як оперативного для перевезення валютних цінностей та інкасацій коштів у філії-Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк», із забороною використання в інших цілях.
13 липня 2016 року близько 16:40 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Ford Transit 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по вул. 295-ї Херсонської стрілецької дивізії, яка є другорядною дорогою, зі сторони вул. Небесної Сотні (вул. 40 років Жовтня) у напрямку вул. Української у м. Херсоні, грубо порушуючи вимоги п.п.2.3 б) та п.16.11 Правил дорожнього руху України, при здійсненні виїзду на перехресття з вул. Гагаріна, яка є головною дорогою, не переконався у безпечності маневру та не надав перевагу у русі автомобілю BMW 523 реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по вул. Гагаріна зі сторони вул. Тираспольської у напрямку проспект АДРЕСА_1 , внаслідок чого здійснив зіткнення з вказаним транспортним засобом, а також з автомобілем CHEVROLET LACETTI, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 , який рухався по вул. 295-ї Херсонської стрілецької дивізії зі сторони вул. Української у напрямку вул. Небесної Сотні.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 
Позивач на підставі рішення Господарського суду Херсонської області від 11 травня 2017 року (а.с.89) перерахував ТОВ «Зоотехнологія»(власнику автомобіля CHEVROLET LACETTI, реєстраційний номер НОМЕР_3 ) 51403.42 грн матеріальної шкоди за мінусом страхового відшкодування, що підтверджено меморіальним ордером №1400 від 01.02.2017 року (а.с.90)
Власнику автомобіля BMW 523 реєстраційний номер  НОМЕР_2 ,  ОСОБА_3 позивачем було перераховано 166948.04 грн відповідно до рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 08 червня 2017 року, що підтверджується меморіальним ордером №1727 від 06.07.2017 року (а.с.91-92). 
Автомобіль Ford Transit 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 09.08.2013 року серії САТ 076370 належить на праві власності ПАТ «Державний ощадний банк України»(а.с.245)
Відповідно до Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30 листопада 2016 року, складеного замовником – Філія Херсонське облуправління АТ «Ощадбанк» та ФОП ОСОБА_5 , загальна вартість робіт (послуг) з ПДВ по ремонту автомобіля Ford Transit 2013 року становить 515204,40 грн (а.с.85-87).
Причиною дорожньо-транспортної пригоди є порушення ОСОБА_2 . Правил дорожнього руху, що встановлено ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.10.2016 року, яка набрала законної сили 19.10.2016 року та відповідно до якої ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12016230000000354 від 09.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.286 ч.1 КК України щодо ОСОБА_2 закрито.
Відповідно до ч. 6  ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.
Відповідно до ч.1 ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків відповідно до законодавства.
Згідно з п.3 ч.1 ст.134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоду завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.
Відповідно до абзацу 2 п.9 постанови Пленуму ВСУ №14 від 29.12.1992 року із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України №3 від 28.03.1997,№12 від 03.12.1997, зазначено, що матеріальна відповідальність у повному розмірі шкоди покладається і в тих випадках, коли шкоду заподіяно діями працівника, що мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку, але він був звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строку давності для притягнення до кримінальної відповідальності, або з інших підстав, передбачених законом (пункти 3,4,8 статті 6, статті 7,7-1,7-2,8,9,10 КПК).
Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. 
Юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану працівником, має право зворотньої вимоги (регресу) до цієї особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК України), тобто розмір відшкодування визначається трудовим законодавством.
Зменшення розміру шкоди, що підлягає покриттю працівником можливе у випадках та при наявності зазначених у ст.137 КЗпП України умов.
Відповідно до положень абзаца 2 ст.137 КЗпП України суд може зменшити розмір покриття шкоди, заподіяної працівником, залежно від його майнового стану, за винятком випадків, коли шкода заподіяна злочинними діями працівника, вчиненими з корисливою метою.
Передбачена ст.137 КЗпП України можливість зменшення розміру шкоди, що підлягає покриттю, з урахуванням ступеня вини, конкретних обставин справи і майнового стану працівника, стосується всіх видів матеріальної відповідальності працівника (п.19 постанови Пленуму ВСУ №14 від 29.12.1992 року). 
На підставі викладеного суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що саме ухвалою  Херсонського міського суду Херсонської області від 11.10.2016 року встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобілі - BMW 523 реєстраційний номер НОМЕР_2 ; CHEVROLET LACETTI, реєстраційний номер НОМЕР_3 ; Ford Transit 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а отже заподіяно і збитків їх власникам, сталася з вини відповідача під час виконання ним трудових обов`язків. Встановивши, що позивач в порядку ст.1172 ЦК України відшкодував шкоду, завдану його працівником власникам транспортних засобів BMW 523 реєстраційний номер НОМЕР_2 ; CHEVROLET LACETTI, реєстраційний номер НОМЕР_3 правомірно дійшов висновку про те, що спосіб захисту права позивача на відшкодування сплачених ним коштів ґрунтується на нормах ч.1 ст. 1191 ЦК України, п. 3 ч.1 ст. 134 КЗпП України, його реалізація проведена в межах присічного строку, передбаченого ст. 233 КЗпП України.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів не може погодитися з висновком суду в частині визначення сум покриття шкоди, завданої відповідачем та в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування позивачу матеріальної шкоди, оскільки суд дійшов таких висновків без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.
Посилаючись на неналежність доказу на підтвердження розміру майнової шкоди, завданої позивачу та відсутність відомостей на перерахування коштів за проведений ремонт автомобіля суд першої інстанції залишив поза увагою положення п.3, п.4 ст.12 ЦПК України щодо роз`яснення учасникам справи наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.
На усунення зазначених недоліків процесуального права, судом апеляційної інстанції за клопотанням відповідача була призначена у справі судова автотоварознавча експертиза.
Відповідно до висновку експерта № Вс-2 від 21.01.2020 року вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику малотоннажного спеціалізованого автомобіля фургона Ford Transit 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 у результаті його пошкодження внаслідок дорожньо – транспортної пригоди, що відбулась 13.07.2016 року в цінах станом на час його відновлення, тобто на 30.11.2016 рік становить 350783,17 грн.
Колегія суддів відхиляє заперечення позивача проти цього розміру, оскільки його позиція грунтується на висновках, викладених у звіті №95 від 05.06.2016 року, де вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Transit 2013 року становить 551430,66 грн, розрахована без коефіцієнту фізичного зносу, обгрунтувань того, що зазначений кофіцієнт не повинен застосовуватися представником позивача не наведено та доказів на підтвердження цього суду не надано. 
Доводи ОСОБА_2 про те, що висновок експерта Херсонської торгово – промислової палати, ОСОБА_6 є неналежним доказом, оскільки сформульований за відсутності протоколу огляду транспортного засобу Ford Transit 2013 року після дорожньо транспортної пригоди, колегія суддів відхиляє, оскільки в матеріалах справи наявний Акт огляду транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди від 15.07.2016 року, складений представниками позивача та не спростований відповідачем.
Крім того в матеріалах справи наявний CD - диск з фотографіями пошкодженого автомобіля Ford Transit 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був оглянутий судом апеляційної інстанції та за відсутності заперечень учасників процесу залучений до матеріалів справи. 
За викладених обставин, колегія суддів з урахуванням вимог ст.137 КЗпП України, враховуючи майновий стан відповідача, у якого єдиним джерелом доходу є отримання заробітної плати, яка на місяць в середньому становить 14 848,08 грн, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 11.02.2020 року №65/Л, відсутністю наявного у нього нерухомого майна, зважаючи на те, що вчинений відповідачем злочин є необережним злочином, тому вважає доцільним та можливим зменшити розмір покриття завданої ним шкоди на 50%.
Таким чином, шкода завдана позивачу пошкодженням транспортного засобу Ford Transit 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок ДТП підлягає відшкодуванню ОСОБА_2 у розмірі 175 391.59 грн.
Виплачені позивачем потерпілим від ДТП відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 51403.42 грн та у розмірі 166948.04 грн також підлягають відшкодуванню у розмірі 50% сплачених сум, що становить відповідно 25701.71 грн та 83474.08 грн.
За вказаних обставин рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії Херсонського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в рахунок відшкодування шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків слід змінити, зменшивши суму відшкодування з 218315.16 грн до 109175,73 грн., в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення майнової шкоди в розмірі 515204.40 грн рішення суду першої інстанції необхідно скасувати з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення цих вимог, а саме в розмірі 175391.59 грн.
Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч.ч.1,10 зазначеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Позивачем при зверненні до суду першої інстанції сплачено 12603.34 грн судового збору, за подання апеляційної скарги сплачено 16505.01 грн.
Відповідачем при зверненні до апеляційної інстанції сплачено 3275.20 грн.,
З огляду на викладене розмір судового збору, що підлягає стягненню на користь позивача вираховується пропорційно задоволеним вимогам з врахуванням різниці сплати відповідачу та складає 9287.30 грн, виходячи з розрахунку (29108.35 грн загальний розмір сплаченого судового збору х 284567.32 грн/733555.86 грн – 2004.66 грн.
Керуючись ст.ст.367,374,376 ЦПК України суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства « Державний ощадний банк України» задовольнити частково.
Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 15 січня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії Херсонського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в рахунок відшкодування шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків змінити, зменшивши суму відшкодування з 218315,16 гривні до 109175,73 гривні.
Це ж рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» щодо відшкодування майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким зазначені позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії Херсонського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 175391,59 гривні майнової шкоди.
Рішення суду в частині стягнення судових витрат змінити, збільшивши суму стягнення з 2183,52 гривні до 9287,30 гривні, загальну суму стягнення змінити, збільшивши суму стягнення з 220534,98 гривні до 293854,62 гривні.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий Л.В. Базіль

Судді: В.В. Бугрик

Л.А. Приходько

Повний текст постанови складений 02 березня 2020 року.

Головуючий Л.В. Базіль