Ухвала
21 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 308/5460/17
провадження № 61-5666св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2 , на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 січня 
2018 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 31 січня 
2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області, треті особи: орган опіки та піклування Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області, Ужгородська місцева прокуратура, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, про визначення місця проживання малолітніх дітей; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області, про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів, 
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 
від 12 січня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково. Малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено проживати з батьком - ОСОБА_3 за адресою: 
АДРЕСА_1 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 30 серпня 2017 року.
Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 31 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено.  Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 січня 
2018 року у частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у частині 
1/3 частини від усіх видів заробітку змінено та зазначено про стягнення таких аліментів у розмірі 9 000 грн, по 4 500 грн на кожну дитину до досягнення ними повноліття, починаючи з 30 серпня 2017 року. У решті рішення суду залишено без змін.  
У касаційній скарзі, поданій у квітні 2019 року до Верховного Суду,                       ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просила оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, позовні вимоги позивача за зустрічним позовом залишити без задоволення.
У липні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі по тексту в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцять статті 7, частиною одинадцять статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області, треті особи: орган опіки та піклування Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області, Ужгородська місцева прокуратура, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, про визначення місця проживання малолітніх дітей; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області, про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному 
веб-порталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                С. Ф. Хопта
Є. В. Синельников
В. В. Шипович