Справа № 461/9338/19                                 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б. 
Провадження № 33/811/1356/19                 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ 

12 лютого 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участі представника Галицької митниці Держмитслужби Веселівського А.І., захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Хоми Т.Б. на постанову Галицького районного суду м.Львова від 05 грудня 2019 року про притягнення  ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, 

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.
Вилучені відповідно до протоколу № 4272/20900/19 від 09.11.2019 року 1500 (одна тисяча п`ятсот) євро (1 купюра номіналом 500 євро, 10 купюр номіналом 100 євро) – повернуто Скрінік Ростиславу (Scrinic Rostislav).
Стягнуто з ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.
За постановою суду ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) визнано винним в тому, що 09.11.2019 року, близько 15 год. 00 хв., під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Відліт» терміналу «В», м/п «Львів-аеропорт», Львівської митниці ДФС, рейсом PQ811 «Львів-Париж», він обрав формою проходження митного контролю смугу руху спрощеного митного контролю «зелений коридор». На підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного кодексу України йому було задано запитання щодо наявності в нього готівки, на що він відповів, що має 8 000 Євро. Після цього пасажиру було запропоновано пред`явити всю готівку. В службовому приміщенні митниці (зоні митного контрою) пасажиром було перераховано та встановлено, що ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) переміщує готівку в розмірі 11 500 євро. Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування.
На дану постанову судді представник Галицької митниці Держмитслужби Хома Т.Б. подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану постанову судді змінити в частині конфіскації та конфіскувати предмети, вилучені протоколом про порушення митних правил №4272/20900/19 від 09.11.2019, а саме 1500 євро в дохід держави.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що висновок суду в частині повернення валюти, вилученої протоколом про ПМП 4272/20900/19 від 09.11.2019 є помилковим та необґрунтованим, оскільки судом не надано належної оцінки обставинам та матеріалам справи, в результаті чого постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню в частині повернення валюти. Скрінік Ростислав обрав формою проходження митного контролю смугу руху спрощеного митного контролю – «зелений коридор», чим своїми діями заявив про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або, які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. ОСОБА_4 було задано питання щодо наявності в нього готівки, на що він відповів, що має 8000 євро. При перерахунку такої виявилось 11500 євро.
Переміщення валюти через митний кордон України обмежено постановою правління НБУ № 3 від 02.01.2019. Скрінік Р. порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю. Звертає увагу, що ст. 471 МК України передбачає конфіскацію, однак суд такої не застосував. Вважає, що винесена постанова не спрямована на попередження подібних правопорушень, а навпаки сприяє їх вчиненню в майбутньому та породжує почуття безвідповідальності за вчинене.
Заслухавши пояснення представника Галицької митниці Держмитслужби Веселівського А.І. на підтримку апеляційної скарги, та ОСОБА_1 про заперечення вимог такої, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно з ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Відповідно до вимог ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також; з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Викладений у судовому рішенні висновок про наявність у діях ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) складу правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: даними, що містяться у протоколі про порушення митних правил №4272/20900/19 від 09.11.2019 року; поясненнями ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ); актом проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 09.11.2019 року; копією посадкового квитка на 09.11.2019 року; описом вилучених товарів від 09.11. 2019 року та фотокопіями вилучених грошових коштів.
На підставі наведеного, суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_2  ( ОСОБА_3 ) до відповідальності за ст. 471 МК України та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, наклав на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. без конфіскації вилученої валюти.
Доводи апеляційної скарги представника митниці щодо незаконності постанови судді в частині незастосування додаткового стягнення у виді конфіскації вилученої валюти, на думку апеляційного суду, є необґрунтованими.
За вчинення правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, передбачене стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосереднім предметом порушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України - також конфіскацію цих товарів.
Вірним є покликання суду першої інстанції в оскаржуваній постанові на ч.1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Звільняючи ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) від додаткового адміністративного стягнення у вигляді конфіскації безпосереднього предмета правопорушення за ст. 471 МК України, суддя вірно врахував, що порушення митних правил полягає лише в тому, що грошові кошти не було письмово задекларовано ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), і жодних інших негативних наслідків порушення не настало - державі не завдано майнової шкоди, збитків у вигляді несплати митних платежів тощо; конфіскація грошових коштів може істотно вплинути на майновий стан ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ).
В матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про незаконність походження вказаних коштів.
Враховуючи наведене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстав для її скасування та винесення нової постанови, апеляційний суд не вбачає.
Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, ч.3 ст.528, п.1 ч.1 ст.531 МК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 05 грудня 2019 року, якою  ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Хоми Т.Б. - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду         М.Ф.Романюк