КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Апеляційне провадження                                                                                      
№ 22-ц/824/368/2020                                                                       
 
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М             У К Р А Ї Н И

22 січня 2020 року                                                                                           місто Київ
                                                                                                            справа №759/5821/13-ц  
                            
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:   головуючого судді: Борисової О.В.
                     суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.
                     за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.
 
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 31 травня 2019 року, постановлену під головуванням судді Журибеди О.М., у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Домбровського Романа Анатолійовича, заінтересовані особи: Святошинський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Державна казначейська служба України,-
 
                                                       В С Т А Н О В И В:
             
          26 січня 2019 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду міста Києва зі скаргою на дії та рішення старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Домбровського Р.А., в якій просив:
визнати незаконними виконавчі дії старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Домбровського P.A. щодо винесення постанови від 14 січня 2019 року про повернення виконавчого документа стягувачу виданого 16 лютого 2015 року Святошинським районним судом міста Києва;
скасувати вказану постанову та зупинити її дію до набрання законної сили рішенням по справі;
стягнути з Державної казначейської служби України 23000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Скаргу обґрунтовував тим, що 16 лютого 2015 року Святошинським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист №2/759/3459 про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 що належить йому на праві влдасності в рахунок погашення боргу в розмірі 1004373,80 грн., який було пред`явлено на виконання до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.
Вказував, що 14 січня 2019 року державним виконавцем Домбровським P.A. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. 
Вважає, що державний виконавець Домбровський P.A. не мав права здійснювати ніяких виконавчих дій, зокрема виносити оскаржувану постанову, оскільки ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 15 березня 2018 року було зупинено стягнення на підставі виконавчого листа № 2/759/3459 від 16 лютого 2015 року.
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 31 травня 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, заявник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою вимоги його скарги задовольнити в повному обсязі.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 15 березня 2018 року, якою було зупинено стягнення на підставі виконавчого листа №2/759/3459 від 16 лютого 2015 року.
Вказував, що державний виконавець Домбровський P.A. не мав права здійснювати ніяких дій, зокрема виносити оскаржувану від 14 січня 2019 року про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки чинним законодавством не передбачено повернення виконавчого листа стягувачу, коли ухвалою суду зупинено вчинення виконавчих дій.  
Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на адресу апеляційного суду не надходило.
ОСОБА_1 , старший державний виконавець Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Домбровський Р.А. та заінтересовані особи: Святошинський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Державна казначейська служба України в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві - старшого державного виконавця Башинського Р.В. надійшло клопотання, в якому останній просив відкласти розгляд справи, оскільки він не може з'явитися у судове засідання призначене на 21 січня 2020 року о 14.30 год., у зв`язку з тим, що ним 21 січня 2020 року з 14.30 год. будуть проводитися виконавчі дії. 
Колегія суддів відхиляє клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки доказів того, що старший державний виконавець Башинський Р.В. 21 січня 2020 року з 14.30 год. буде проводити виконавчі дії суду надано не було.
Колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися у судове засіданні на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді Борисової О.В., вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з її недоведеності.
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду ґрунтуються на встановлених обставинах справи, досліджених доказах, нормах матеріального та процесуального права, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Апеляційного суду міста Києва звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 що належить на праві власності ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/2008-458 від 28 лютого 2008 року у розмірі 1004373,80 грн., шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною предмета іпотеки, встановленою на рівні не нижчому від вартості майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
16 лютого 2015 року Святошинським районним судом міста Києва на виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист №2/759/3459.
18 травня 2016 року старшим державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ в місті Києві Гопкало О.Г. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51119704 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/2008-458 від 28лютого 2008 року в розмірі 1001373,80 грн.
У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду міста Києва зі скаргою на дії старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Галіч Н.В., в якій просив визнати незаконними виконавчі дії старшого державного виконавця по опису та арешту майна; зупинити стягнення на підставі виконавчого листа від 16 лютого 2015 року №2/759/3459 виданого Святошинським районним судом міста Києва.
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 15 березня 2018 року визнано дії старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Галіч Н.В. по опису та арешту майна - квартири АДРЕСА_1 по виконавчому провадженню №51119704за виконавчим листом від 16 лютого 2015 року протиправними.
 Зупинено стягнення на підставі виконавчого листа №2/759/3459 від 16 лютого 2015 року виданого Святошинським районним судом міста Києва.
Як вбачається з матеріалів справи, 14 січня 2019 року головним державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Домбровським P.A. винесено постанову про повернення виконавчого документа №2/759/3459 від 16 лютого 2015 року виданого Святошинським районним судом міста Києва стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки 10 грудня 2018 року на адресу Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві надійшла заява стягувача ПАТ «Універсал Банк» про повернення виконавчого листа Святошинського районного суду міста Києва №2/759/3459 від 16 лютого 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості у розмірі 1001373,80 грн.
Звертаючись до суду з даною скаргою, ОСОБА_1 посилався на те, що державний виконавець Домбровський P.A. не мав права здійснювати ніяких дій, зокрема виносити оскаржувану постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки чинним законодавством не передбачено повернення виконавчого листа стягувачу, коли ухвалою суду зупинено вчинення виконавчих дій.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Обов'язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства (ч.5 ст.124 Конституції України). 
З огляду на принцип загальнообов'язковості судових рішень,  судові рішення є обов'язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням.
У відповідності до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження).
Відповідно до п.2 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
Згідно з п.1 ч.1 ст.37 вказаного Закону  виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.
Як вбачається з матеріалів справи, стягувач ПАТ «Універсал Банк» скористався своїм правом та подав заяву про повернення виконавчого листа Святошинського районного суду міста Києва №2/759/3459 від 16 лютого 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості у розмірі 1001373,80 грн. до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.
В свою чергу, головний державний виконавець Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Домбровський P.A., отримавши від ПАТ «Універсал Банк» заяву про повернення виконавчого документу, правомірно відповідно до п.1 ч.1 ст.37Закону України «Про виконавче провадження» виніс 14 січня 2019 року постанову про повернення виконавчого документа №2/759/3459 від 16 лютого 2015 року виданого Святошинським районним судом міста Києва стягувачу.
При цьому, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа не позбавляє права державного виконавця повернути виконавчий документ стягувачу у разі надходження від останнього такої заяви, оскільки це є правом стягувача.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що державний виконавець Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Домбровський P.A. приймаючи постанову від 14 січня 2019 року про повернення виконавчого документа стягувачу, діяв у спосіб та в межах Закону України «Про виконавче провадження», тому відсутні підстави вважати його дії незаконними та відповідно відсутні підстави для скасування вказаної постанови.
А відтак, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 є законним і обґрунтованим, відповідає обставинам справи та положенням матеріального закону. 
На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
 
Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 31 травня 2019 року - залишити без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Повний текст постанови складено 22 січня 2020 року.
 
Головуючий:
 
Судді: