ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/2126/19  Номер провадження 22-ц/814/719/20	Головуючий у 1-й інстанції Левицька Т. В.  Доповідач ап. інст. Дорош А. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів  судової палати  з розгляду цивільних справ:
Головуючого - судді - доповідача   Дорош А.І.
Суддів:    Лобова О.А., Триголова В.М.
при секретарі Ачкасовій О.Н.

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 

на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 19 грудня 2019 року, ухвалене суддею Левицькою Т.В., повний текст рішення складено - 23 грудня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Голубенко Володимир Петрович, до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Голубенко В.П. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовна заява мотивована тим, що 09 вересня 2017 року о 09-30 год. в м. Глобине по вул. Центральній сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів ВАЗ 21099, ДНЗ НОМЕР_6 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля ВАЗ 217030, ДНЗ НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали технічні пошкодження. Постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 16 квітня 2019 року у справі № 527/2498/17 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач вказує, що внаслідок ДТП транспортні засоби отримали технічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_1 завдала матеріального збитку власнику автомобіля ВАЗ 217030 ОСОБА_2 , який згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 97 від 19.06.2018 р. складає 62 938,63 грн. Оскільки ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності з ПрАТ «СК «Провідна» і відповідно до чинного законодавства ОСОБА_2 було подано відповідну заяву до страхової компанії, тому 19.06.2019 року страховою компанією йому було виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 35 740,42 грн. Таким чином, сума невідшкодованого ОСОБА_2 матеріального збитку складає 27 198,21 грн. (62 938,63 грн. - 35 740,42 грн.). З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 просив суд стягнути з ОСОБА_1 вартість завданого матеріального збитку у розмірі 27 198,21 грн. та понесені судові витрати у справі.

Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 14 листопада 2019 року у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_1 », що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с. 50),змінено прізвище відповідача у справі з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ». У задоволенні клопотання відповідача про заміну неналежного відповідача - відмовлено (а.с. 55-56).

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 19 грудня 2019 року позов ОСОБА_2 - задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 27 198,21 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати: 768,40 грн. судового збору; 5000 грн. витрат на правову допомогу; 1500 грн. витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненому ДТП встановлена постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 16 квітня 2019 року, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, тому, оскільки діями ОСОБА_1 завдано шкоди позивачу, то вона повинна нести відповідальність по відшкодуванню такої шкоди. Розмір шкоди завданої власнику транспортного засобу ОСОБА_2 встановлений висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 97 від 19.06.2018 року (а.с.10-33), який проведений за заявою ОСОБА_2 судовим експертом Сумцовим С.С., який має свідоцтво № 584 від 16.01.2014 року про присвоєння кваліфікації судового експерта з правом проведення товарознавчих експертиз за спеціальністю 12.2 визначення вартості КТЗ та розміру збитку, завданого власнику ТЗ та зареєстрований в Державному реєстрі оцінювачів (а.с.34). Також вказаний висновок мотивований, містить відповіді на поставлені питання, в ньому відображені відомості щодо обсягу та вартості проведених відновлювальних робіт КТЗ, дослідження проведено уповноваженою особою. Представником відповідача не надано об`єктивних даних щодо упередженості експерта, неконкретності, неповноти та неточності висновку. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 97 від 19.06.2018 року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля ВАЗ 217030 № НОМЕР_2 , складає 62 938,63 грн., відповідно різниця між виплаченим страховим відшкодуванням складає суму 27 198,21 грн., саме ця сума є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка в силу ст. 1194 ЦК України підлягає стягненню з відповідача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставини, що мають значення для справи, а також невідповідністю висновків, викладених у рішенні обставинам справи, просить судові витрати покласти на відповідача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушене процесуальне право ОСОБА_1 щодо подання відзиву та доказів, а також користуватися правовою допомогою адвоката під час підготовчого засіданні. Представником позивача долучено до матеріалів цивільної справи висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 97 від 19.06.2018 року та звіт про оцінку майна № 30-D/55/3 від 11.06.2019 року. Зазначені дослідження проведено на замовлення ОСОБА_2 . Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 97 від 19.06.2018 р. ринкова вартість автомобіля ВАЗ 217030, реєстраційний № НОМЕР_2 , складає 97 994,90 грн. (а.с. 10-33). Відповідно до звіту про оцінку майна № 30 -D/55/3 від 11.06.2019 року ринкова вартість автомобіля ВАЗ 217030, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 98 850 грн., тобто різниця становить лише 856,90 грн., проте, що стосується вартості матеріального збитку різниця між двома автотоварознавчими дослідженнями складає 18 874,13 грн. Зазначена різниця вказує на розбіжності та одночасно схожість у висновках спеціалістів, яким суд першої інстанції не надав належної оцінки. Судом першої інстанції не надано оцінку додатку № 2, складеного 13 червня 2018 року висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 97 від 19.06.2018 року, а саме, що входило у розрахунок вартості ремонтно-відновлювальних робіт (а.с. 14-17). Суд першої інстанції не взяв до уваги того, що позивач у судовому засіданні підтвердив, що повна заміна лівої передньої двері автомобіля ВАЗ 217030 реєстраційний номер НОМЕР_2 , не проводилася (№ 25 додатку розділу «Розрахунок вартості складових КТЗ, що підлягають заміні». Дана інформація про мінімальне ушкодження лівих передніх дверей підтверджується фото таблицями висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 97 від 19.06.2018 року. ОСОБА_2 підтвердив також у судовому засіданні обставину досудового врегулювання спору, тобто добровільного відшкодування з боку відповідача збитків у розмірі 20 000 грн., на що позивач не погодився. Суд першої інстанції не врахував положення ст. 1192 ЦК України, відповідно до яких розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 97 від 19.06.2018 року зазначено, що експерт Сумцов С.С. використовує застарілий «Бюлетень автотоварознавця» випуск № 96 лютий 2017 року. Крім цього, висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 97 від 19.06.2018 року не відповідає вимозі ч. 5 ст. 106 ЦПК України, а саме експерт не зазначив у висновку, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Суд першої інстанції у зв`язку з цим не надав належної оцінки відводу експерта. Відповідно до ч.3,7 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки. Враховуючи викладене, суд першої інстанції не належним чином оцінив наявні у матеріалах справи докази.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Голубенко В.П., просить апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що 09 вересня 2017 року о 09-30 год. в м. Глобине по вул. Центральній сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів ВАЗ 21099, ДНЗ НОМЕР_6 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля ВАЗ 217030, ДНЗ НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали технічні пошкодження.

Постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 16 квітня 2019 року у справі № 527/2498/17 водія ОСОБА_1 , яка керувала на час дорожньо-транспортної пригоди автомобілем ВАЗ 21099, ДНЗ НОМЕР_6 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 27.05.2019 року вище вказана постанова суду набрала законної сили ( а.с. 7-8).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_7 , виданого Семенівським ВРЕР при УМВС України в Полтавській області, громадянин ОСОБА_2 є власником транспортного засобу - автомобіля ВАЗ 217030, д.н.з. НОМЕР_2 , 2008 року випуску (а.с. 86 на звороті).

Цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу ВАЗ 21099, ДНЗ НОМЕР_6 , забезпечена полісом № АК2067961 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що виданий ПрАТ «СК «Провідна» (а.с. 100).

Потерпілим ОСОБА_2  було подано відповідну заяву до страхової компанії і 13.06.2019 року страховою компанією йому було виплачену суму страхового відшкодування у розмірі 35 740,42 грн. відповідно до звіту № 30-D\55\3 від 11.06.2019 року (а.с. 101-105).

В той же час, відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 97 від 19.06.2018 року, проведеного за заявою ОСОБА_2 експертом Сумцовим С.С. , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВАЗ 217030, д.н.з. НОМЕР_2 , складає 62 938,63 грн. (а.с. 10-33).

Сума невідшкодованого власнику автомобіля ВАЗ 217030, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 матеріального збитку складає 27 198,21 грн. (62 938,63 - 35 740,42).

Висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 97 від 19.06.2018 року проведено за заявою ОСОБА_2 судовим експертом Сумцовим С.С., який має свідоцтво № 584 від 16.01.2014 року про присвоєння кваліфікацію судового експерта з правом проведення товарознавчих експертиз за спеціальністю 12.2 визначення вартості КТЗ та розміру збитку, завданого власнику ТЗ та зареєстрований в Державному реєстрі оцінювачів (а.с. 34).

Вказаний висновок мотивований, містить відповіді на поставлені питання, у ньому відображені відомості щодо обсягу та вартості проведених відновлювальних робіт КТЗ, дослідження проведено уповноваженою особою. 
Представником відповідача не надано об`єктивних даних щодо упередженості експерта, неконкретності, неповноти та неточності висновку. 
       Крім того, суд першої інстанції взяв до уваги, що ні відповідачем, ні її представником не заявлялися клопотання про призначення судом додаткової чи повторної експертизи, ними не надано будь-які докази, що підтверджують іншу вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ.

  Суд першої інстанції визнав висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 97 від 19.06.2018 року належним, допустимим та достовірним доказом у розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України, у зв`язку з чим клопотання представника відповідача про визнання цього доказу не допустимим, відхилив та дійшов висновку, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню різниця між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування у розмірі 27 198,21 грн.

Апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом даного спору є стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди, завданої у результаті ДТП, у розмірі 27 198,21 грн. грн.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу ВАЗ 21099, ДНЗ НОМЕР_6 , забезпечена полісом № АК2067961 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що виданий ПрАТ «СК «Провідна» (а.с. 100), з якого вбачається, що згідно п. 4 страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого складає: за шкоду, заподіяну майну - сто тисяч, розмір франшизи - одна тисяча грн.

По справі вбачається і це встановлено судом першої інстанції, що 13.06.2019 р. позивачу ОСОБА_2 , як потерпілій особі, ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 35 720,42 грн. відповідно до платіжного доручення №0022254 (а.с. 99). 

З листа ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» від 25.11.2019 р. №17-12/8112 на ім`я Глобинського районного суду Полтавської області вбачається, що вартість матеріального збитку ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» було розраховано на підставі звіту № 30-D\55\3 від 11.06.2019 року, відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом МЮ України, Фонду державного майна України 24.07.2008 року, з урахуванням зносу. Відповідно до ст. 36.2. Закону якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (ТЗ) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Так, вартість матеріального збитку, з вирахуванням податку на додану вартість, становила 36 720,42 грн.  Відповідно до п. 12.1. ст. 12 Закону страхову відшкодування при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, завжди зменшується на суму франшизи. Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ №АК/2067961/1705/16 від 28.12.2016 р. передбачена франшиза у розмірі 1000 грн., таким чином, розмір завданого збитку було зменшено на розмір франшизи та склав 35 720,42 грн. (а.с. 101-105).

По справі вбачається, що звіт № 30-D\55\3 від 11.06.2019 року проведено на замовлення ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», оцінка проведена станом на 11.06.2019 р. та на підставі виконаних досліджень зроблено висновок, що вартість матеріального збитку без врахування втрати товарної вартості, заподіяної власнику майна ВАЗ 21099, ДНЗ НОМЕР_6 , внаслідок його пошкодження станом на 11.06.2018 р., складає 44 064,50 грн. з урахуванням ПДВ, 36 720,42 грн. - без урахування ПДВ (а.с. 101). Згідно п. 3 розділу «Перелік обмежень у використанні результатів оцінки», то даний звіт може використовуватися тільки для визначення суми страхового відшкодування і для доказу розміру позовних вимог до винуватця ДТП у разі звернення замовника до суду.

Таким чином вбачається, що ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», діючи в межах ліміту, визначеного пункту 4 страхового полісу, у разі спричинення шкоди, заподіяної майну потерпілого (сто тисяч), 13.06.2018 р. повністю відшкодувала потерпілому ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану в ДТП 09.09.2017 р.

Як вбачається з висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 97 від 19.06.2018 року, його проведено за заявою ОСОБА_2 від 13.06.2018 р. судовим експертом Сумцовим С.С., зовнішній та візуальний огляд та перевірка технічного стану автомобіля проводилася 13.06.2018 року за адресою АДРЕСА_1 , автогаражі, він проведений без участі другого учасника ДТП - відповідача ОСОБА_1  та без представника ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» (а.с.10). 

Крім цього,у висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 97 від 19.06.2018 року не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду. 

        Згідно ч. 3, 7 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків є слушними з огляду на наступне.
Згідно ч.1,2,5,6 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. 
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 р. у справі №22/1029/18/ провадження №14-270цс19.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про те, що висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 97 від 19.06.2018 року є належним, допустимим та достовірним доказом у розумінні ст. 77-79 ЦПК України.

Згідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд у складі колегії суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача на підставі наданого ним доказу - висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 97 від 19.06.2018 року, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову. 

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.   

По справі вбачається, що при подачі апеляційної скарги відповідачем сплачено судовий збір у розмірі 1152,60 грн. (а.с. 148,159), ця сума підлягає стягненню з позивача на користь відповідача. 

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. 

Згідно п.1,3 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. 

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1,3, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 19 грудня 2019 року- скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову  ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Голубенко Володимир Петрович, до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

       Стягнути з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1   сплачений судовий збір при подачі апеляційної скаргиу розмірі 1152,60 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.   
Повний текст постанови складено 19 лютого 2020 року.

СУДДІ:                А. І. Дорош         О. А. Лобов                 В. М. Триголов