Ухвала
 
22 січня 2020 року 
м. Київ
 
справа № 2-965/11
провадження № 61-31497св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), 
 
учасники справи:
заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс»,
заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Сведбанк»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 травня 
2017 року в складі судді Дзюбича В. Л. та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 28 вересня 2017 року в складі колегії суддів: Загорського О. О., Ткача З. Є., Щавурської Н. Б.,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (далі - ТОВ «ФК «Вектор Плюс») звернулося до суду із заявою про заміну стягувача, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для їх пред`явлення.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 
17 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 28 вересня 2017 року, заяву ТОВ «ФК «Вектор Плюс» задоволено. 
Видано дублікат виконавчого листа у справі № 2-965/11, виданого на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 14 лютого 2011 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованості за кредитним договором від 20 травня 2008 року № 1901/0508/71-085. 
Замінено за виконавчим листом № 2-965/11 - ПАТ «Сведбанк» на його правонаступника - ТОВ «Вектор Плюс».
Поновлено ТОВ «Вектор Плюс» пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа № 2-965/11 Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованості за кредитним договором № 1901/0508/71-085 від 20 травня 2008 року.
Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що ПАТ «Сведбанк» відступило ТОВ «Вектор Плюс» право вимоги за зобов`язанням по кредитному договору, оригінал виконавчого листа втрачено, рішення суду не виконане, тому строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання пропущений з поважних причин.
У жовтні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та постановити нове рішення, яким відмовити 
у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Вектор Плюс» в повному обсязі.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.
На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.
Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2019 року справу призначено до судового розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 324 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій) предметом касаційного оскарження є ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31-33 частини першої статті 293 цього Кодексу після їх перегляду в апеляційному порядку і ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.
Оскільки ухвала суду першої інстанції про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутня в переліку ухвал, передбачених пунктом 2 частини першої статті 324 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій), вона не могла бути предметом касаційного оскарження.
Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити 
у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного судувід 04 липня 2018 року у справі № 337/5253/13-ц (провадження 
№ 61-10084сво18) міститься правовий висновок, що: «оскарження ухвал суду першої інстанції про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, після їх перегляду в апеляційному суді (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України), у наведеній вище статті 389 ЦПК України, яка 
є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено».
За таких обставин ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 травня 2017 року, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 28 вересня 2017 року, якою поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, не підлягає оскарженню у касаційному порядку, а касаційне провадження в частині заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, відкрите за касаційною скаргою ОСОБА_1 , підлягає закриттю.
Керуючись статями 260, 389, 396, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1  на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 
від 17 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області 
від 28 вересня 2017 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання закрити.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання, 
є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                    В. І. Крат 
 
Судді:                                                                             Н. О. Антоненко 
 
І. О. Дундар
 
В. І. Журавель 
 
Є. В. Краснощоков