П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

12 лютого 2020 року                                                                                                  місто Київ 
 
Єдиний унікальний номер справи 361/6309/19
Номер провадження 22-ц/824/459/2020
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача -  Вербової І.М.,  суддів Саліхова В.В., Шахової О. В.,
 
за участю секретаря судового засідання - Примушка О. В.,
 
вивчивши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ІНГ Банк Україна»на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2019 року, постановлену під головуванням судді Петришин Н. М., у справі за позовом Акціонерного товариства «ІНГ Банк Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, за заявою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення зустрічного позову,
       в с т а н о в и в :
У вересні 2019 року Акціонерне товариство «ІНГ Банк Україна» звернулось до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним.
 
У листопаді 2019 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 звернулась з зустрічним позовом до Акціонерного товариства «ІНГ Банк Україна»,  ОСОБА_4 , приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича, треті особи: ОСОБА_1 , Державне підприємство «СЕТАМ», про визнання права власності на земельні ділянки.
 
Крім того, у листопаді 2019 року  ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 звернулась із заявою про забезпечення позову, у якій просила заборонити ДП  «СЕТАМ» вчиняти дії щодо реалізації земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 3221287201:05:002:0176, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, село Рожни; зупинити електронні торги під лотом № 387530 з реалізації земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 3221287201:05:002:0176, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, село Рожни.
 
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2019 року заяву ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення зустрічного позову задоволено частково, зупинено електронні торги, які проводяться Державним підприємством «СЕТАМ», під лотом № 387530 з реалізації земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 3221287201:05:002:0176, яка знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, село Рожни, в задоволенні іншої частини заяви -  відмовлено.
            
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, 13 грудня 2019 року Акціонерне товариство «ІНГ Банк Україна» подало апеляційну скаргу, у якій просило скасувати ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення зустрічного позову - відмовити.
 
Апеляційна скарга мотивована тим, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не було враховано відсутність правових підстав для прийняття зустрічного позову, заява про забезпечення зустрічного позову подана в супереч вимогам ст. 152 ЦПК України, з огляду на що задоволення чи відмова у задоволенні заяви підлягає вирішенню судом лише після вирішення питання щодо прийняття зустрічного позову. 
 
Скаржник зазначає, що виходячи з положень ст. 194 ЦПК України зустрічний позов ОСОБА_2 не може бути прийнятий до розгляду та підлягає поверненню, а, отже, і заява про забезпечення зустрічного позову - підлягає поверненню.
 
Крім того, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів ускладнить захист прав позивача, разом з тим, станом на час постановлення оскаржуваної ухвали ОСОБА_2 є відповідачем по даній справі. 
 
Так, суд першої інстанції не пересвідчився в тому, що між сторонами дійсно виник спір, не з`ясував обсяг зустрічних позовних вимог, наявність даних про відповідачів та відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам, а також не врахував, що можливе задоволення зустрічного позову про визнання права власності на земельні ділянки не може бути підставою для зупинення електронних торгів, які проводяться ДП «СЕТАМ» під лотом № 387530. 
 
Посилання ОСОБА_5 на те, що вона є власником земельних ділянок з кадастровими номерами № 3221287201:05:005:0175 та № 3221287201:05:005:0176  на підставі договорів дарування від 20 листопада 2012 року є безпідставним, оскільки право власності на земельну ділянку виникає лише з моменту його державної реєстрації, а тому  відповідно до витягів з Державного земельного кадастру  від 27 серпня 2018 року власником вищевказаних земельних ділянок  є ОСОБА_1 .
 
Скаржник посилається й на те, що ОСОБА_2 вже було відмовлено в забезпеченні адміністративного позову  щодо заборони ДП «СЕТАМ» вчиняти дії з реалізації спірних земельних ділянок на електронних торгах у межах розгляду адміністративної справи № 640/14143/19. З вищевказаного вбачається, що ОСОБА_2 намагається перешкодити виконавчому провадженню.
 
Скаржник зазначає, що між ним та ОСОБА_1   07 липня 2008 року було укладено договір іпотечного кредиту, за яким банк виконав свої зобов`язання та надав позичальнику іпотечний кредит на фінансування будівництва чи придбання нерухомого майна,натомість позичальник не сплатив банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитними  зобов`язаннями. 
 
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 28 січня 2014 року, яке набрало законної сили 24 червня 2014 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ІНГ Банк Україна» заборгованість за договором іпотечного кредиту від 07 липня 2008 року у сумі 165 138 доларів США 28 центів. 
 
20 березня 2015 року скаржник отримав виконавчі листи на виконання вищевказаного судового рішення, на підставі яких 29 травня 2015 року старшим державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у місті Києві відкрито виконавче провадження. Проте, оскільки протягом трьох років заборгованість на користь банку стягнуто не було, 01 серпня 2018 року головним державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС міста  Київ ГТУЮ у місті Києві повернуто виконавчі листи стягувачу, що змусило останнього звернутись до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі вищевказаних виконавчих листів. Разом з тим, станом на день подання даної позовної заяви, рішення суду  не може бути виконано, у зв`язку з відчуженням боржником його рухомого та нерухомого майна.
 
Крім того, про зловживання ОСОБА_1 своїми правами з метою ухилення від виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 28 січня 2014  свідчать, зокрема, ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2018 року та постанова Київського апеляційного суду від 21 березня 2019 року по справі № 755/2115/13-ц, а також постанова Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2019 року по справі № 755/2115/13-ц, якими встановлено наявність у діях боржника намірі в ухилитись від виконання рішення суду.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року поновлено скаржнику процесуальний строк на апеляційне оскарження судового рішення, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 січня 2020 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено в судове засідання з повідомленням учасників справи.
 
22 січня 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 з підтвердженням направлення його копій учасникам справи, в якому остання посилається на необґрунтованість та безпідставність вимог апеляційної скарги.
 
На думку ОСОБА_2 , твердження скаржника про те, що заява про забезпечення позову була подана з порушенням норм ЦПК України не відповідає дійсності, оскільки забезпечення позову має на меті надати заявнику реальну можливість захистити свої права та інтереси, а саме забезпечення допускається на будь-якій стадії розгляду справи.
 
Крім того, скаржником не доведено та не оскаржено процесуальні порушення, які на його думку мали місце при прийнятті судом першої інстанції оскаржуваної ухвали.
 
ОСОБА_2 зазначає, що станом на 21 січня 2020 року вона є власником земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером 3221287201:05:002:0176, зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що її права потребують захисту шляхом вжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення електронних торгів з реалізації вищевказаної земельної ділянки. Крім того, такий захід забезпечення позову має на меті запобігти порушенню прав законної власниці земельної ділянки. 
 
У судовому засіданні представник скаржника - адвокат Чередніченко М. М. підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, та просив суд її задовольнити.
 
Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат  Спасібухова О. Л. заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила суд залишити її без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
 
Відповідач ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки-повідомлення рекомендованою кореспонденцією, у зв`язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглядати та завершити розгляд справи за їх відсутності.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи представника скаржника та заперечення представника відповідача-2, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
 
Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами реально виник спір, даний вид забезпечення позову співмірний з із заявленими позовними вимогами, крім того, викладені у заяві обставини дають підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення зустрічного позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.
 
Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
 
01 серпня 2018 року відкрито виконавче провадження № 56903787 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ІНГ Банк Україна» заборгованість за договором іпотечного кредиту у розмірі 165 138,28 доларів США, пеню в розмірі 8 186 грн. 86 коп. та судовий збір у розмірі 3 441 грн. (т. І а.с. 19 - 20).
 
20 листопада 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір  дарування земельної ділянки з кадастровим номером 3221287201:05:002:176 та 3221287201:05:002:175 (т. І а.с. 40 - 41).
 
Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НЖ № 661897 власником земельної ділянки з кадастровим номером  3221287201:05:002:176 є ОСОБА_1 (т. І а.с. 50).
 
Як вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за номером НВ-3212340702018 вищевказана земельна ділянка належить на праві власності ОСОБА_1 (т. І а.с. 123 - 124).
 
Статтею 149 ЦПК України визначено підстави для забезпечення позову, зокрема, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. 
 
Пунктом 2 вищевказаної статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
 
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник  спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог,  дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
 
Частиною 3 статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
 
Отже, підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що незастосування даних заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
 
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. 
 
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; належність майна відповідачу на праві власності.
 
Відповідно до ч. 1 ст.. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
 
Згідно ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
 
Як вбачається з приписів ст.. 125 ЗК України вбачається, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
 
Відповідно до ч. 4 ст.. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
 
Звертаючись із заявою про забезпечення позову ОСОБА_2   посилалась на те, що вона є законним власником земельної ділянки з кадастровим номером 3221287201:05:002:0176, площею 0,1000 га на підставі договору дарування укладеного 12 листопада 2012 року між нею та ОСОБА_1 . Разом з тим, з метою задоволення позовних вимог АТ «ІНГ Банк Україна» у виконавчому проваджені № 56903787 боржником в якому є ОСОБА_1 , здійснюється реалізація вищевказаної земельної ділянки. Таким чином, для захисту права власності ОСОБА_2 , остання просила застосувати забезпечення позову у вигляді заборони ДП «СЕТАМ» вчиняти дії з реалізації вищевказаної земельної ділянки.
 
Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3212340692018 від 27 серпня 2018 року, на час розгляду судом першої інстанції, власником вищевказаної земельної ділянки є ОСОБА_1 А від так, посилання ОСОБА_2 на той факт, що вона є власником земельної ділянки на підставі договору дарування укладеного між нею та ОСОБА_1 є безпідставним, оскільки договір дарування є лише передумовою для набуття права власності, а право власності виникає саме з моменту його державної реєстрації.
 
Крім того, колегія судді бере до уваги наявність рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 28 січня 2014 року, на яке посилається скаржник, та відповідно до якого з ОСОБА_1 стягнуто на користь банку заборгованість за договором іпотечного кредиту  в сумі 165 138, 28 доларів США, пеню в розмірі 8 186 грн. 86 коп. та судовий збір у розмірі 3 441 грн. та те, що станом на день прийняття даної постанови, вищевказане рішення виконано не було. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що права АТ «ІНГ Банк Україна», як стягувача у виконавчому провадженні, були порушені, а тому оскаржувану ухвалу не можна назвати законною та обґрунтованою. 
 
Таким чином, судом першої інстанції в ході розгляду заяви про забезпечення позову не встановлено належність земельної ділянки з кадастровим номером 3221287201:05:002:0176 ОСОБА_2 на праві власності.
 
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході перегляду оскаржуваної ухвали.
 
Висновки суду першої інстанції про наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову в частині  зупинення електронних торгів, які проводяться  ДП «СЕТАМ», під лотом № 387530 з реалізації земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером 3221287201:05:002:0176, яка знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, село Рожни, є передчасними та не відповідають фактичним обставинам справи, правові підстави для задоволення заяви про забезпечення позову були відсутні, а тому оскаржувану ухвалу не можна назвати законною та обґрунтованою.
 
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
 
Враховуючи, що постановлену ухвалу не можна назвати законною та обґрунтованою в розумінні ст.263 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.
 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну Акціонерного товариства «ІНГ Банк Україна»  - задовольнити.
 
Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2019 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.
 
У задоволенні заяви  ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення зустрічного позову - відмовити. 
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 
 
Повне судове рішення складене 14 лютого 2020 року.

 
Суддя-доповідач:                                                                           І.М. Вербова

Судді:                                                                                                           В.В. Саліхов

                       О. В. Шахова