ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
29 січня 2020 року
м. Київ
справа № 263/2612/19  
провадження № 51-4312 км 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі: 
головуючого                                               ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 ,
прокурора                                                    ОСОБА_5 , 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15 квітня 2019 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 23 травня 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15 квітня 2019 року встановлено групі прокурорів, які здійснюють повноваження прокурорів у кримінальному провадженні № 42017050000000195, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 лютого 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, у складі прокурорів управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Донецької області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,  ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , строк на проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42017050000000195 у два місяці з моменту постановлення ухвали слідчого судді.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 23 травня 2019 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 квітня 2019 року відмовлено. 
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Донецького апеляційного суду від 23 травня 2019 року та ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15 квітня 2019 року і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вважає, що апеляційний суд, відмовляючи у відкритті провадження, порушив норми статей 309, 310,  КПК України та його конституційне право на оскарження судового рішення. Ненадання судом апеляційної інстанції оцінки доводам апеляційної скарги прокурора є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Представником ТОВ «АВ метал груп» адвокатом ОСОБА_11 подано заперечення на касаційну скаргу, згідно яких представник вважає подану касаційну скаргу необґрунтованою та просить залишити її без задоволення. Крім того, враховуючи триваюче порушення прокурором строків досудового розслідування та приписів ст. 284 КПК України просить суд касаційної інстанції закрити кримінальне провадження № 42017050000000195 від 27 лютого 2017 року. 
Позиції учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5  підтримав касаційну скаргу, просив її задовольнити.
Мотиви Суду
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.  
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому наділений повноваженнями лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу
Відповідно до ч. 1 ст. 310 КПК оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 424 КПК ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Відповідно до змісту статей 310, ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15 квітня 2019 року не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, а тому Верховний Суд не перевіряє доводів касаційної скарги в цій частині.
При цьому в п. 6 ст. 399 КПК зазначено, що ухвала про повернення апеляційної скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.
Оцінюючи доводи прокурора про незаконність ухвали суду апеляційної інстанції, Суд виходить з наступного.
Згідно частин 1 та 2 ст. 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування. 
При цьому ч. 3 ст. 309 КПК України передбачено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, а отже законодавець визначив саме такий спосіб реалізації права особи на судовий контроль законності такого виду рішень слідчого судді.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною у рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010, положення п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, визначених законом, слід розуміти так, що апеляційне оскарження судового рішення можливе у всіх випадках, крім тих, коли закон містить заборону на таке оскарження. Рішення, яким завершується розгляд справи, може стати предметом перегляду в суді вищого рівня в апеляційному порядку, і подання апеляційної скарги щодо такого рішення не може бути заборонено законом. 
Водночас законом можуть бути встановлені обмеження чи навіть заборони щодо оскарження в апеляційному порядку окремих процедурних судових рішень, зокрема у статтях 309, 310 КПК, де визначені порядок і перелік ухвал слідчого судді, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.
Відмова апеляційного суду у відкритті апеляційного провадження у зв`язку із оскарженням такого судового рішення слідчого судді, окреме оскарження якого на цій стадії законом не передбачене, не є свідченням обмеження доступу до правосуддя.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях також неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (§ 57 рішення у справі „Ashingdane v. the United Kingdom" від 28 травня 1985 року, § 96 рішення у справі „Krombach v. France" від 13 лютого 2001 року).
Отже, суд апеляційноїінстанції дійшов правильного висновку про те, що ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15 квітня 2019 року не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку та відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України виніс законну ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження. 
Відповідно до частини 1 та 2 ст. 114 КПК України передбачено, що для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист. 
Таким чином, передбачений ч. 2 ст. 28 КПК України обов`язок слідчого судді стежити за дотриманням розумного строку при розгляді питань, віднесених до його компетенції, не виключає можливості розгляду ним клопотань, поданих на підставі ч. 6 ст. 28 КПК України, та встановлення для сторін кримінального провадження процесуальних строків відповідно до положень ст. 114 КПК України.
Враховуючи наведене, ухвалу Донецького апеляційного суду від 23 травня 2019 року про відмову у відкритті провадження за скаргою прокурора наухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15 квітня 2019  року необхідно залишити без зміни, а касаційну скаргу сторони обвинувачення – без задоволення. 
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Суд 
ухвалив: 
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15 квітня 2019 року про встановлення строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №42017050000000195 від 27 лютого 2017 року  та ухвалу Донецького апеляційного суду від 23 травня 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора – без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                              ОСОБА_2                                   ОСОБА_3