УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/9754/19
Провадження № 22-ц/4820/97/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

04 лютого 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,
       секретар        судового засідання        Шевчук Ю.Г.,
       з участю        позивачки         ОСОБА_1 ,
               представника відповідача         ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів і додаткових витрат на дитину за апеляційною скаргою  ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 вересня 2019 року,

встановив:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненим у подальшому позовом до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів і додаткових витрат на дитину.
ОСОБА_1 зазначила, що з 21 березня 2000 року до 21 травня 2003 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби знаходиться виконавчий лист Хмельницького міського суду Хмельницької області №АЕ-414 від 19 грудня 2002 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь позивачки аліментів на дочку ОСОБА_4 у розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 6 грудня 2002 року та до повноліття дитини. З часу ухвалення судом указаного рішення відповідач не сплачує аліменти на дитину, внаслідок чого станом на 1 липня 2019 року виникла заборгованість у сумі 92 444 грн 43 коп. (86370,93+6073,50).
Відповідно до ст. 196 СК України вона має право на стягнення з ОСОБА_3 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, яка обчислена за період з 1 січня 2004 року до 30 червня 2019 року, в розмірі 32 198 грн 76 коп.
Протягом 2007-2018 років позивачка понесла додаткові витрати на дитину, зокрема: 83 855 грн 55 коп. на навчання у приватній загальноосвітній школі «Гармонія», 5 937 грн на навчання в Хмельницькій дитячій школі мистецтв, 2 295 грн на навчання в Хмельницькій дитячій школі образотворчого та декоративно-прикладного мистецтва, 32 760 грн на стоматологічне лікування та 15 500 грн на оздоровлення. Оскільки ОСОБА_3 відмовляється брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, то згідно зі ст. 185 СК України на нього слід покласти половину цих витрат у сумі 70 173 грн 78 коп.
За таких обставин ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь 32 198 грн 76 коп. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів і 70 173 грн 78 коп. додаткових витрат на дитину.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 вересня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 32 198 грн 76 коп. неустойки за прострочення сплати аліментів та 70 173 грн 78 коп. додаткових витрат на дитину. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 768 грн 40 коп. судового збору.
Суд виходив з того, що заборгованість за аліментами виникла з вини ОСОБА_3 , а тому ОСОБА_1 має право на неустойку за період з 6 грудня 2002 року до 30 червня 2019 року в сумі 44 178 грн. Однак, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, з відповідача на користь ОСОБА_1 слід стягнути неустойку в розмірі заявлених позовних вимог.
Також суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 понесла додаткові витрати на навчання, лікування та оздоровлення дитини, внаслідок чого половину цих витрат слід покласти на ОСОБА_3 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове рішення, яким зменшити розмір неустойки за прострочення сплати аліментів і відмовити в позові про стягнення додаткових витрат на оздоровлення та навчання дитини у приватній школі, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_3 перебуває у скрутному матеріальному становищі та неспроможний сплатити неустойку у визначеному судом розмірі, а оздоровлення за кордоном і навчання дитини у приватній школі не були викликані особливими обставинами, внаслідок чого суд безпідставно поклав на нього відшкодування частини цих витрат.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 4 лютого 2020 року прийнято відмову  ОСОБА_3 від апеляційної скарги в частині оскарження рішення суду першої інстанції про стягнення неустойки та закрито апеляційне провадження в цій частині вимог. 
Крім того, ОСОБА_3 не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього деяких додаткових витрат на дитину, зокрема: 5 937 грн на навчання в Хмельницькій дитячій школі мистецтв, 2 295 грн на навчання в Хмельницькій дитячій школі образотворчого та декоративно-прикладного мистецтва, 32 760 грн на стоматологічне лікування.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку у вищевказаній частині рішення суду першої інстанції не переглядається.
Отже, суд апеляційної інстанції переглядає справу в частині задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 додаткових витрат на навчання дитини у приватній загальноосвітній школі «Гармонія» та оздоровлення дитини.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, указуючи на його законність та обґрунтованість.

2.        Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.
Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід задовольнити.
Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, якими обґрунтовувалися вимоги сторін, неправильно витлумачив норми ст. 185 СК України та не дотримався приписів ст. 81 ЦПК України.
У зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права оскаржуване рішення суду в частині стягнення додаткових витрат на дитину підлягає зміні.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

ОСОБА_3 і ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачкою.
Постановою Хмельницького міського суду Хмельницької області від 19 грудня 2002 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі ј частини з усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 6 грудня 2002 року та до повноліття дитини.
Протягом 2006-2018 років позивачка понесла наступні витрати на дитину:
83 855 грн 55 коп. на навчання у приватній загальноосвітній школі «Гармонія»;
5 937 грн на навчання в Хмельницькій дитячій школі мистецтв;
2 295 грн на навчання в Хмельницькій дитячій школі образотворчого та декоративно-прикладного мистецтва
32 760 грн на стоматологічне лікування;
15 500 грн на оздоровлення в Турецькій Республіці.

Застосовані норми права

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Як передбачено ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз указаних норм права вказує на те, що за особливих обставин батьки повинні нести додаткові витрати на дитину. Розмір цих витрат визначається залежно від передбачуваних або фактично понесених батьками витрат.
До особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).
Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.
Матеріали справи не містять доказів про існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дочки сторін у приватній школі «Гармонія» при наявності можливості отримання дитиною безкоштовної середньої освіти, гарантованої державою. ОСОБА_1 не навела переконливих мотивів вибору освітнього закладу, навчання дитини у якому залежить від можливостей і бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини.
Також ОСОБА_1 не надала належних і допустимих доказів того, що понесені нею витрати на оздоровлення дитини за кордоном викликані саме особливими обставинами, за умови можливості оздоровлення дитини на території України. ОСОБА_1 не узгодила такі витрати з батьком дитини та не зверталася за отриманням санаторно-курортного лікування дочки в Україні. При цьому у справі відсутній відповідний медичний висновок про необхідність оздоровлення дочки сторін за кордоном. 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 не довела особливих обставин, які потягли за собою додаткові витрати на платне навчання та оздоровлення дитини, внаслідок чого її позов у цій частині вимог не підлягає задоволенню.

3.        Висновки суду апеляційної інстанції

Не врахувавши вказаних обставин і норм чинного законодавства, не давши належної оцінки зібраним доказам, суд першої інстанції помилково виходив з того, що позов ОСОБА_1 в частині вимог про стягнення додаткових витрат на навчання дитини у приватній школі «Гармонія» та оздоровлення дитини є обґрунтованим.
Отже, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню додаткові витрати на дитину, зокрема: 2 968 грн 50 коп. витрат на навчання в Хмельницькій дитячій школі мистецтв (5937:2); 1 147 грн 50 коп. витрат на навчання в Хмельницькій дитячій школі образотворчого та декоративно-прикладного мистецтва (2295:2); 16 380 грн витрат на стоматологічне лікування (32 760:2), а всього – 20 496 грн (2968,50+1147,50+16380). В цій частині рішення суду слід змінити.

Щодо судових витрат

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд апеляційної інстанції враховує положення ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових втрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення додаткових витрат на дитину та неустойки (пені).
Позов ОСОБА_1 заявлено з ціною 102 372 грн 54 коп. (32198,76+70173,78), його мало бути оплачено судовим збором у розмірі 1 023 грн 73 коп. (102372,54х1%). Цей позов задоволено на суму 52 694 грн 76 коп. (32198,76+20496), а тому з ОСОБА_3 на користь держави слід присудити судовий збір у розмірі 526 грн 95 коп. за подання позову (52694,76х1%).
За подання апеляційної скарги ОСОБА_3 сплатив судовий збір у розмірі 1 152 грн 60 коп. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, внаслідок чого ці кошти мають бути відшкодовані йому за рахунок держави.

       Керуючись ст.ст. 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 задовольнити.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 вересня 2019 року в частині розміру додаткових витрат на дитину та судового збору змінити.
Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання – АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання – АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 ) 32 198 гривень 76 копійок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів і 20 496 гривень додаткових витрат на дитину, а всього – 52 694 гривні 76 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання – АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 ) на користь держави (отримувач: Управління Державної казначейської служби України у Хмельницькому районі, код отримувача (ЄДРПОУ) 38045535, рахунок UA528999980313161206000022490, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998; призначення платежу: *;101; судовий збір, Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області, код класифікації доходів 22030101) 526 гривень 95 копійок судового збору.
Відшкодувати з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 (місце проживання – АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 ) 1 152 гривні 60 копійок судового збору, сплаченого ним за подання апеляційної скарги.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 5 лютого 2020 року.

               Судді:                                                О.І. Ярмолюк

                                                                       А.В. Купельський

                                                                       Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Карплюк О.І.        
Доповідач – Ярмолюк О.І.                                                        Категорія 48