Ухвала
 
20 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 591/291/17
провадження № 61-2802ск20   
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на постанову Сумського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
встановив:
 
07 лютого 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк"     (далі - АТ КБ "ПриватБанк") через свого представника Закуренко Т. М. звернулося до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Сумського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ).
 
Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону         № 460-ІХ касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Отже, питання відкриття касаційного провадження у цій справі вирішується              у порядку, визначеному ЦПК України (у редакції Закону України від 03 жовтня   2017 року № 2147-VIII, що діяв на час подання касаційної скарги.
 
У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та зазначено, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду отримано АТ КБ "ПриватБанк" 08 січня 2020 року. 
 
На підтвердження своїх доводів заявником не надано жодних доказів, у зв`язку      з чим наведені у касаційній скарзі підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними.
 
Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.
 
Належними доказами на підтвердження дати отримання копії постанови суду апеляційної інстанції є, зокрема, конверт та супровідний лист про надсилання кореспонденції, довідка суду. 
 
Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. 
 
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними,                    суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі  пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
 
Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків. 
 
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
 
ухвалив:
 
Касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на постанову Сумського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року залишити без руху. 
 
Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали. 
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    М. Ю. Тітов