ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/22550/19                                                      Суддя (судді) першої інстанції: Григорович П.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  20 лютого 2020 року                                                                                  м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача                    Глущенко Я.Б., 
суддів                                                            Мельничука В.П., Черпіцької Л.Т.,
секретаря                                                  Суркової Д.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:
18 листопада 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач, апелянт, ОСОБА_1 ) звернулась у суд з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови. 
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 02 грудня 2019 року позов повернуто ОСОБА_1 . 
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивач звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що висновок суду про неусунення недоліків позовної заяви зроблений без урахування того, що на момент повернення позову строк на усунення недоліків, визначений ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху, ще не сплив. 
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі пункта 2 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, з таких підстав.
Судом установлено, що 22 листопада 2019 року ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва позовна заява залишена без руху у зв`язку з тим, що до неї не додано документ про сплату судового збору в сумі 768,40 грн. Позивачу надано десятиденний строк для усунення цього недоліку з дня отримання ухвали.
25 листопада 2019 року позивачем на адресу суду направлено лист із заявою про долучення до позовної заяви оригінала квитанції про сплату судового збору у сумі 768,10 грн.
Відповідний лист надійшов до суду 27 листопада 2019 року.
02 грудня 2019 року ухвалою суду позовну заяву повернуто позивачу у зв`язку з невиконанням ухвали суду від 22 листопада 2019 року, оскільки ОСОБА_1 надано документ про сплату судового збору в сумі 768,10 грн., а не в сумі 768,40 грн.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:
1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;
2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);
3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;
4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;
5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);
6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Частиною 2 згаданої правової норми передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Як убачається зі змісту ухвали окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2019 року, позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху через несплату судового збору у сумі 768,40 грн.
Позивачу встановлено десятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків останньої.
Тим часом, на момент постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви, докази того, коли саме позивачем отримано ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у матеріалах справи були відсутні.
У свою чергу, у матеріалах справи міститься заява позивача, яка надійшла до суду 17 грудня 2019 року, до якої додано оригінал квитанції про сплату судового збору в сумі 0,30 грн., а також копію конверта та службового чека, якими підтверджено отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху 04 грудня 2019 року.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для повернення позовної заяви.
До того ж, квитанцію про сплату судового збору у сумі 768,10 грн. надано позивачем з власної ініціативи, а не на виконання вимог ухвали про залишення позову без руху від 22 листопада 2019 року. Додатково колегія суддів звертає увагу, що недоплата судового збору у розмірі 0,30 грн. взагалі не може розцінюватися недоліком позовної заяви, з огляду на який таку може бути залишено без руху, адже є несуттєвим, не перешкоджає провадженню у справі та може бути усунутий шляхом достягнення бракуючої суми при постановленні рішення по суті справи. 
За змістом частини 1 статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України   підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання. 
З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду про повернення позовної заяви як така, що постановлена з порушенням вище наведених норм процесуального права, - скасуванню з направленням справи до місцевого суду для продовження розгляду.
Керуючись статтями 33, 34, 243, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2019 року   скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної      скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                            Я.Б. Глущенко

Судді                                                                                 В.П. Мельничук

                                                                                          Л.Т. Черпіцька