Справа № 308/3505/15-ц

П О С Т А Н О В А
Іменем України

06 лютого 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача), 
суддів: Джуги С.Д. і Кожух О.А. 
з участю секретаря Юрочко А.П.,                                        
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28 вересня 2015 року (у складі судді Бенци К.К.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом у березні 2015 р.
Просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь матеріальні збитки, які складаються із 120781 грн. (відновлення автомобіля), 450 грн. (вартість оцінки матеріальних збитків), а загалом - 121231 грн.
Обґрунтував тим, що 03.05.2014 р., близько 16.00 год., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 2109, д/н НОМЕР_1 , рухаючись по розгінній смузі руху на об`їзній дорозі м. Ужгород, не надав перевагу в русі автомобілю марки Hyundai, д/н НОМЕР_2 , під його (позивача) керуванням і допустив зіткнення, унаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження.
Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 10.06.2014 р. ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні ДТП і притягнутий до адміністративної відповідальності.
Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої транспортному засобу Hyundai, від 29.05.2014 р. за № 03-05/05/14 сума відновлювального ремонту складає 170281.42 грн., із яких 49500 грн.відшкодувала йому страхова компанія.
Вартість виготовлення указаного звіту складає 450 грн.
Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 28.09.2015 р. позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 121231 грн. і 1212.31 грн. у відшкодування судових витрат.
Указане судове рішення мотивоване тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_1 був ушкоджений належний позивачу (як титульному володільцю) автомобіль марки Hyundai, д/н НОМЕР_2 , а вартість матеріального збитку з урахуванням виплаченого позивачу страхового відшкодування (49500 грн.) й оплати останнім звіту про оцінку майна (450 грн.) складає 121321 грн.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 19.02.2019 р. заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить визнати нечинним заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28.09.2015 р. і закрити провадження у справі.
Покликається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Узагальнені та доречні доводи скарги зводяться до такого:
-На момент скоєння ДТП його на території України не було, про що свідчать штампи в паспорті: виїзд із території України 30.01.2014 р. і в`їзд на територію України 20.07.2014 р.;
-Про існування постанови про адміністративне правопорушення від 10.06.2014 р. йому стало відомо лише з ухвали суду від 19.02.2019 р.;
-Про розгляд справи не повідомлявся.
У письмовому поясненні ОСОБА_1 і його представник - адвокат Микульця Н.І., уже просять скасувати заочне рішенняУжгородського міськрайонного суду від 28.09.2015 р. та ухвалити нове про відмову в позові.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу адвокат Котляров Р.Ю. просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.
Узагальнені заперечення зводяться до такого:
-Твердження ОСОБА_1 про те, що на момент скоєння ДТП він перебував за межами України, є бездоказовим, оскільки факт перетину ним 30.01.2014 р. невстановленого КПП на території РФ не може бути обґрунтованим доказом його відсутності у м. Ужгороді 03.05.2014 р. (день скоєння ДТП);
-Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання: за адресою, вказаною ним самим і відділом адресно-довідкової роботи ГУДМС від 06.04.2015 р.;
-При складанні протоколу ДТП та відповідної схеми ОСОБА_1 надав представнику поліції недостовірну адресу місця проживання: АДРЕСА_1 , де він жодного дня не проживав.
Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін, із таких мотивів.
Суд першої інстанції установив, що 03.05.2014 р., близько 16.00 год., на об`їзній дорозі м. Ужгород відбулася ДТП із участю автомобіля марки ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , і транспортного засобу марки Hyundai, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 (на підставі довіреності ОСОБА_3 від 17.12.2010 р.), внаслідок чого було пошкоджено, зокрема, автомобіль Hyundai.
Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 10.06.2014 р. винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_1 .
Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу, № 03-05/05/14 від 29.05.2014 р. вартість майнової шкоди, заподіяної власнику транспортного засобуHyundai Santa Fe CRDI, реєстраційний номер НОМЕР_2 , без урахування ВТВ складає 170281.42 грн.
Вартість цієї оцінки складає 450 грн., яку позивач оплатив 29.05.2014 р.
Страхова компанія виплатила ОСОБА_2 49500 грн. страхового відшкодування.
Майнова шкода, завдана ОСОБА_2 , складає: 120781 грн. + 450 грн. = 121231 грн.
Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції через його відповідність правильно встановленим обставинам, які мають значення для справи (є предметом доказування), належно оціненим доказам і нормам матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
Неоспорених обставин немає, оскільки відповідач ( ОСОБА_1 ) оспорює сам факт ДТП зі своєю участю із посиланням на постанову Закарпатського апеляційного суду від 14.11.2019 р.
Так, у вказаній постанові апеляційний суд відзначив, що пояснення ОСОБА_1 , яке знаходить своє часткове підтвердження іншими доказами, містить відомості про ознаки викрадення, привласнення і пошкодження офіційного документа в особистих інтересах, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України. Окрім цього, обставини, пов`язані з установленням особи, яка вчинила правопорушення 03.05.2014 р., складанням протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 148435 від 23.05.2014 р., вилученням у водія посвідчення АОВ НОМЕР_3 , його пошкодженням і поверненням ОСОБА_1 , які залишились нез`ясованими, враховуючи істотну матеріальну та моральну шкоду, завдану правопорушенням і пов`язаними з ним подальшими подіями потерпілому ОСОБА_2 , таять у собі ознаки злочинів у сфері службової діяльності. У зв`язку з виявленням у порушенні ознак кримінального правопорушення постановлено передати матеріали прокурору Закарпатської області.
Разом із тим, цим судовим рішенням постанову Ужгородського міськрайонного суду від 10.06.2014 р. (якою ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні ДТП) скасовано та закрито провадження у справі в зв`язку із закінченням на момент її розгляду строку, передбаченого ст. 38 КУпАП (в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення), тобто з нереабілітуючих підстав.
Згідно з положеннями ст. 82 ч.6, ч.7 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.
Отже, навіть із урахуванням постанови Закарпатського апеляційного суду від 14.11.2019 р.немає достатніх (фактичних і правових) підстав для висновку про відсутність участі та вини ОСОБА_1 у скоєнні 03.05.2014 р. дорожньо-транспортної пригоди.
Зворотне апеляційне твердження ОСОБА_1 є передчасним і ґрунтується на припущеннях, а тому не може слугувати підставою для скасування оскарженого рішення та відмови в позові.
       Довід апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату, час і місце засідання суду, спростовується низкою судових повісток, надісланих за адресою місця проживання, указаною відділом адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Закарпатській області та самим відповідачем ( АДРЕСА_2 ), а також повідомленням у газеті обласної ради та обласної державної адміністрації «Новини Закаррпаття».
       Таким чином, за наслідками розгляду апеляційної скарги та відповідно до положень ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив по суті спору правильне судове рішення.
       Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, - 

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.                                                                                 2.Заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28 вересня 2015 року залишити без змін.                                                         3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.                                                                         4.Повне судове рішення складено 17.02.2020 р.
Судді: